28 



att dess medlemmar, såsom för öfrigt andra innebyggare 

 i landet, genom sitt välförhållande också gjorde sig för- 

 tjänta däraf. I de första ryska proklamationerna till Fin- 

 lands innebyggare hade dessa uttryckligen blifvit uppma- 

 nade att hålla sig stilla och fridsamma, att icke förolämpa 

 de kejserliga trupperna, hvarjämte kejsarens höga beskydd 

 och välvilja ntlofvades dem som utmärkte benägenhet att 

 underlätta hans faderliga omsorg om landets väl. Något 

 senare, efter det kejsaren funnit tiden vara inne att öppet 

 tillkänn agifva sin plan att förena Finland med sitt rike 

 såsom en genom dess vapen eröfrad provins, tillkom fordran 

 på innevånarnes skyldighet att som tecken af sin under- 

 gifvenhet undergå tro- och huldhetseden till den nya her- 

 skaren. I den kungörelse af den 11 maj 1808, hvari lands- 

 höfdingen i Abo län K. v. Troil tillsade innebyggarne att 

 ställa sig till efterrättelse den ryska öfverbefälhafvarens 

 befallning till landets innevånare att „aflägga deras tro- 

 hetsed och hylla rj^ska tron", nämndes väl intet särskildt 

 därom, huru hyllningen skulle försiggå vid universitetet, 

 medan närmare order om denna sak gåfvos andra sam- 

 hällsklasser. Men att akademistaten icke ansågs befriad 

 från den allmänna skyldigheten, var alldeles tydligt och 

 framgick bl. a, af uttrycket i kungörelsen, att alla mans- 

 personer i det nu conqueterade Finland, som kommit till 

 15 år, voro pliktiga att undergå den af kejsaren fordrade 

 eden i enlighet med ett kungörelsen medföljande formulär. 

 Då tillsägelsen att fullgöra den ryska öfverbefälhafva- 

 rens fordran först ställdes till konsistorium, uppgifves detta, 

 på inrådan af rektor, ha vägrat att efterkomma densamma, 

 under den förklaring, att ,.H. K. ]M:t ej kunde vara belåten 

 med sådana undersåtar, hvilka voro färdiga att svärja en 

 annan öfverhet trohetsed så snart en fientlig armé tagit 



Bidras t. känned. af Fini. 



