30 



uteblifna „allvarligen antyddes" att den 28 maj infinna 

 sig på akademin för att aflägga eden till Hans Kejserl. 

 M:t. Tillsägelsen hade också afsedd värkan, ty på utsatt 

 dag infunno sig de tredskande, ovisst huru många, och 

 aflade en del på svenska, andra på finska den fordrade 

 eden, som förestafvades dem af rektor. De skriftliga för- 

 bindelserna sändes därefter till behörig ort. ^) 



På ryskt håll togos de afgifna löftena om undersåt- 

 1ig trohet på fullt allvar. Däremot s^^nes det bland de 

 nya tvungna undersåtarne funnits dem, hvilka uppfattade 

 hyllningen endast såsom ett formellt uttryck för under- 

 gifvenhet under den starkare, men icke ansågo sig genom 

 densamma lösta från sina skyldigheter gentöfver den gamla 

 och rätta öfverheten. Till dessa hörde åtminstone en tid 

 prof. Calonius. I det redan nämnda program, hvari han 

 efter vanligheten inbjöd akademistaten till rektorsombytet 

 den 22 juni, afgaf han den kända förklaringen, att „så 

 länge ännu stridens utgång är oviss och till dess ett för- 

 drag mellankommer, hvarigenom regenten själf afsäger 

 sig sin rätt, beror det ej på undersåtens godtfinnande att 

 afskudda sig sina plikter som sådan och lossa de band, 

 som han delar med sitt fädernesland". Fastän krigslyckan 

 och händelserna gjort, att man tvingades följa sina fienders 

 order, var man dock — förmenade Calonius — i sitt 

 inre „med omutlig tro och orubblig lydnad" sin lagliga 

 konung undergifven, och ehuru man redan länge varit 

 ryckt undan sin konungs milda spira och lefde i djupaste 



1) K. P. 21, 28 maj 1808; K. E. 26 maj 1808: Buxhoevden t. 

 prokansl. i'/,., maj 1808 (föredr. i^/g 1808), K. K. B. 



Bidrao- t. känned. af Einl. 



