33 



ändamålet däraf säkrast ledande författningar" samt till 

 honom insända berättelse om sina åtgärder. ^) Men vare 

 sig att underrättelsen kom såsom en öfverraskning — hvil- 

 ket väl är det troligaste — eller icke, enligt den officiella 

 berättelsen, som helt naturligt icke är fullt att lita på, 

 skulle den väckt belåtenhet inom konsistorium. Efter att 

 ett par dagar därpå hafva i prokanslers närvaro öfverlagt 

 om saken, förenade sig näml. konsistorium om den för- 

 klaring, att det „med gladaste tacksamhet i underdånighet 

 erkände H. K. M:ts nådiga omvårdnad och huldhet för 

 detta universitets både närvarande och framtida välstånd", 



men att „ett så viktigt och grannlaga ämne fordrade 



så mycken noggrannhet och det mogna betänkande, att 

 några grundhga och för ändamålet tjänande förslag svår- 

 ligen i hast kunde uppgöras", h varför konsistorium en- 

 hälligt stannade vid det beslut, att dess ledamöter „enligt 

 H. K. M:ts egen alleruådigste befallning borde hvar för 

 sin profession vara betänkt på uppgift af de tjänligaste 

 utvägar och inrättningar att befrämja vetenskapernas och 

 de fria konsternas gemensamma fortkomst". Sedan de 

 skilda förslagen blifvit uppgjorda och fakulteterna öfver 

 dem afgifvit sina betänkanden, „förmodade" konsistorium 



^) Enligt en muntlig tradition, som meddelats inig af vicekan- 

 sler frih. J. Pli. Palmen, svärson till prof. Johan Bonsdorff, och som 

 torde böra hänföras till denna händelse, skulle kejsarens meddelande 

 kommit som en öfverraskning åtm. för prof. Calonius, hvilken nj^ss 

 lämnat rektoratet. — Mötesprotokollen frän denna tid tyckas vara 

 starkt justerade. — AV. La g us anser det sannolikt, att general .J. P. 

 v. Suchtelen icke stod främmande för reskriptet. Huruvida denna 

 förmodan grundar sig på tradition inom den akademiska släkt förf. 

 tillhörde, namnes icke. ISTumismatiska anteckningar I s. 47 (Bidr. t. 

 känned. af Fini, natur o. folk hft. 43.) 



Nat. o. Folk H. 69. 3 



