37 



synpunkter hade konsistorium — såsom nu och senare an- 

 tyddes — ansett sig böra afbida den vidare utveckHngen 

 af „tidens och relationernas skick", innan det inlät sig på 

 en hemställan till den ryske kejsaren rörande frågor, 

 som på det närmaste måste beröra grunderna för den 

 akademiska värksamheten. Först i slutet af år 1809 — 

 efter ett lyckligen återkommet fredslugn, såsom det fram- 

 hölls — var konsistorium färdigt att till kejsaren aflåta 

 ett „underdånigt förslag till förbättring och utvidgande 

 af undervisningsanstalterna vid universitetet i Abo"'. ^) 

 Det berörde äfven då närmast de materiella grunderna 

 för akademins tillvaro, men innehöll en hemställan, som 

 med kejsarens löfte om framtida understöd till utgångs- 

 punkt ställde på regeringens frikostighet betydligt större 

 anspråk än tillförene någon vädjan till den svenska ko- 

 nungens hjälpsamhet. Därom i det följande. 



Emellertid — medan konsistorii ledamöter funderade 

 på de tjänligaste utvägarna till vetenskapernas och de fria 

 konsternas fortkomst och medan krigshändelserna vidare 

 utvecklade sig i de norra landsdelarna — utöfvade det 

 kejserliga reskriptet såtillvida sin värkan som det lugnade 

 professorernes farhågor för akademins framtida öde och 

 gjorde det för dem lättare att underordna sig det allt star- 

 kare ryska öfverväldet. Måhända väcktes genom de finska 

 truppernas vackra framgångar under sommarmånaderna 

 förhoppningar om en återgång till de förra politiska för- 

 hållandena jämte allmän grämelse öfver den förtidiga 



^) K. E. 14 dec. 1809; äfven W. Lagus, Numism. anteckn. I: 48, 

 framhåller detta dröjsmål. 



Nat. o. Folk, H. 69. 



