38 



hyllningen på våren. ^) Men snart nog fördunklades jäm- 

 väl hos de mest optimistiska de ljusa framtidsbilderna. 

 Efter det de finska truppernas återtåg mot norr för andra 

 gången vidtagit, de sista svaga försöken att från Sverige 

 komma till undsättning misslyckats och den ryska hären 

 med öfverlägsen styrka åter öfvergått till anfall — om 

 hvilket allt de officiella bulletinerna i Abo Tidning gåfvo 

 tjänligen formulerade underrättelser — försvagades också 

 utsikterna till befrielse från främlings väldet och efter hän- 

 delserna i norra Österbotten syntes, mänskligt att döma, 

 föreningen med Sverige för framtiden upplöst. 



Efter hand som krigshändelserna sålunda utvecklade 

 sig, antog också det akademiska konsistoriets hållning allt 

 tydligare karaktären af underdånig hörsamhet gentemot 

 den nya öfverheten. Det i officiella skrifvelser tidigare 

 begagnade uttrycket Hans Kejs. ryska majestät förkorta- 

 des till H. K. M:t; man uttalade förhoppningar om fram- 

 tida förbättring af akademins förmåner och gick utan 

 motsägelse segrarens önskningar och befallningar till möte. 

 Då grefve Buxhoevden i början af september 1808 med- 

 delade konsistorium sin „önskan", att en representant för 

 akademin måtte — försedd med nödig instruktion och 

 erforderligt underhåll för resan — ansluta sig till den 

 finska deputationen „för att därigenom möjligen kunna 

 förskaffa Åbo akademi någon förmån, den H. K. M:t i grund 

 af sin vanliga gunst för lärosäten i dess rike kunde täckas 

 henne i nåder förunna", följde konsistorium utan dröjsmål 

 uppmaningen och utsåg till sin representant rektor, prof. 

 Gr, E. Haartman. Uti de förhållningsorder, som enligt 

 grefve Buxhoevdens önskan gåfvos honom, sades, att 



') Jmfr G. Castrén, F. M. Franzén i Finland s. 315. 



Bidras; t. känned. af ï'inl. 



