43 



Af kejsarstadens dimensioner och den ståt där ut- 

 veckades erhöll rektor Haartman „en stor idée", men han 

 tyckte sig också skåda där tecken till förfall och han 

 anmärkte såsom egenheter „den asiatiska prakten, som 

 öfverallt omväxlar med den finska uselheten, som ännu 

 icke lika allmänt kunnat blifva utträngd, och den bland- 

 ning af olika fysionomier och klädebonader, h vilka man 

 ser lika som i en myrstack vandra fram och tillbakars". ^) 

 Hos de ryska dignitärer — såsom Soltikow, Speransky, 

 Alopseus o. a. — med hvilka han kom i beröring, rönte 

 han stort tillmötesgående och i flera kretsar tyckte han 

 sig möta deltagande för Finland. Hos den nye finske 

 generalguvernören Sprengtporten gjorde han „på befall- 

 ning" särskilda besök och mottog flera uttryck af hans 

 förtroende, men kände sig icke alltid belåten med dennes 

 ,,nästan öfverflödiga öppenhet", som också minskades, då 

 Haartman tillät sig några anmärkningar mot vissa delar af 

 hans framställningar till kejsaren od2 finska förhållanden 

 och då han i berömmande ordalag uttalade sig om grefve 

 Buxhoevden, såsom kändt ett föremål för Sprengtpor- 

 tens ovilja. 2) Om kejsaren lämnade Haartman i allmän- 



') Haartman t. Tengström d. 27 okt., 1 nov. 1808. 



-) D:o t. D:o 28 nov. 1808. I allmänhet uttalade sig H. om 

 Sprengtporten med en viss reservation, om också utan någon bitter- 

 het. Han medgaf vissa förtjänster, men framhöll särskildt hans 

 själfklokhet och hersklystna sinne samt begäret att dirigera den stun- 

 dande landtdagen. Så yttrade han i februari 1809 på tal om kejsa- 

 rens förtroende till Sprengtporten: „I visst afseende kan detta ej 

 vara illa, ty i själfva värket älskar gen. guv. Finland, men på andra 

 sidan föreser jag många olägenheter af hans inconséquence och ut- 

 omordentliga ambition." Tidigare hade han skrifvit om S.: „Nog har 

 Sprengtporten värma för Finland, men af hans själfklokhet och myn- 



Nat. o. Folk, H. 69. 



