46 



I medlet af februari förklarade han, efter att ånyo hafva 

 meddelat underrättelser om franska motgångar i det med 

 stort intresse följda kriget i Spanien: „Alla dessa baga- 

 teller ger en vidt utseende aspect för framtiden. Grud 

 styre till det bästa! Att det skulle medvärka till Fin- 

 lands restitution har jag ingen anledning. Petersburgs 

 säkerhet är emot denna idée en allt för stor motvikt." 

 Enligt hvad Haartman inhämtat, var visserligen Finlands 

 eröfring emot Frankrikes beräkningar, hvilka gått ut på 

 att genom kriget krossa konungen af Sverige och „asthé- 

 nisera" (försvaga) Rysslands stridskrafter, hvarför denna 

 „conquête" ingalunda befäste den franska vänskapen; 

 äfven befann sig Ryssland uti en kritisk belägenhet. 

 Men Haartman var öfvertygad om att „ingen makt kan 

 förmå Ryssland att återlämna denna conquête, isynnerhet 

 som Englands intérêt genom en förmånlig handelstraktat 

 lätteligen kan tourneras". Hvad Haartman själf tänkte 

 om denna „orygglighet" kan väl anses uttryckt i det 

 omdöme han i ett af brefven till Tengström uttalade om 

 „vår politiska ställning" : „Den är visserligen ej efter mitt 

 tycke, men det är ock icke sagdt, att allt skall gå däref- 

 ter." — I enlighet med denna uppfattning intresserade 

 han sig lifligt för förberedelserna till „riksdagen" i 

 Borgå, om hvilka han erhöll del af de ryska dignitärerne, 

 och han erinrade såväl för egen del som på sin reskam- 

 rat ßehbinders vägnar Tengström om att söka länka valen 

 i prästeståndet på lämpliga personer och att i öfrigt 

 „vara mycket försiktig och göra hvad man kan i tid". ^) 

 För de rika tillfällen till inhämtande af kännedom 

 om den politiska världen och till deltagande i hofvets och 



1) Till Tongström d. 29 nov. 1808, 9, 21 Jan., 8, 7,8 febr. 1809. 



Bidrag; t. känned. af FinL 



