2. 



Consistorium academicum och den nya regimen. 



Med liiligt deltagande hade consistorium academicum 

 under loppet af flera år följt de storpolitiska händelserna 

 i Europa och särskildt på den krigsskådeplats, där rikets 

 egna trupper stredo mot de franska eröfrarne. Med oro 

 hade man mottagit underrättelser om svenskarnes neder- 

 lag och de faror, i hvilka konungen sväfvat, väl ock om 

 dennes egendomliga uppträdande under kriget, hans besyn- 

 nerligheter och militäriska oduglighet, om hvilka ryktet 

 nogsamt visste att förtälja i Abo såsom annorstädes. Men 

 så länge kriget höll sig till länderna söder om Östersjön 

 och grannförhållandet till Ryssland var godt, kände man 

 sig någorlunda tryggad mot olyckor af större omfattning. 

 Och hvilka betänkligheter de med förhållandena närmare 

 förtrogne än hyste med afseende å konungens sinnestillstånd, 

 voro dock alla med den undersåtligaste trohet fästa vid 

 sin öfverhet, såsom de också lojalt höllo den fortsatta 

 och ostörda föreningen med Sverige såsom den natur- 

 ligaste och önskligaste formen för politisk tillvaro. 



På det mest öppenhjärtiga sätt framträdde dessa 

 akademins undersåtliga känslor vid årsskiftet 1808. Det 

 hade under föregående tid blifvit plägsed, att konsisto- 

 rium årligen vände sig till det kungliga huset med under- 

 dåniga önskningar om ett lyckosamt nytt år, önskningar, 



Bidrao- t. känned. af Fini. 



