JL rån en ringa början, ett par föredrag i vetenskaps- 

 societeten, har mitt arbete under forskningens fortgång 

 vuxit ut till en vidlyftig framställning af vårt univer- 

 sitet, dess öden och dess ledande män, under den tid, 

 då detsamma bar namn af kejserliga Abo akademi. En 

 universitetshistoria i sedvanlig mening har jag icke åsyf- 

 tat att leverera, icke en i detaljerna utarbetad, systema- 

 tisk redogörelse för akademins organisation, värksamhet 

 och inre lif i alla deras uppenbarelseformer; icke heller 

 en öfversiktlig framställning af den art jag tidigare med- 

 delat om kongl. Abo akademi under de första åttio åren 

 af dess tillvaro. Frångående en uppställning af sådan art 

 — hvars lämplighet för en kortare tidsperiod för öfrigt 

 kan ifrågasättas — har jag föredragit en annan metod, 

 som medgifvit mig större frihet såväl vid valet som vid 

 behandlingen af de föreliggande frågorna, utan att, så- 

 som jag vill tro, uppfattningen af de akademiska förhål- 

 landena därigenom kommit att lida eller någon företeelse 

 af bôtydelse blifvit lämnad utan afseende. 



I den nu förehggande delen ha lärdomshistoriens 

 framsteg, den vetenskapliga forskningens resultat, endast 

 i allmänna drag blifvit berörda; detaljerna af hvad vi 

 kunde kalla för akademins inre hushållning ha lämnats 

 å siJo och redogörelsen för akademins på konstitutio- 



