62 



ställde man om att till undvikande af tolk en sekreterare 

 måtte förordnas, som var mäktig svenska språket. ^) 



Kort tid efter det konsistorium på detta sätt sökt 

 reda sig från kanslersfrågan tillkännagaf det sin tillgif- 

 venhet för kejsaren genom att uppdraga åt sin prokansler 

 biskop Tengström samt prof. G. Gradolin, hvilka ämnade 

 sig till landtdagen i Borgå, att vid särskildt företräde 

 hos kejsaren tolka konsistorii underdåniga deltagande i 

 den allmänna glädjen öfver kejsarens ankomst till Fin- 

 land. 2) Uppdraget blef också lyckligt framfördt vid en 

 audiens, som beviljades de deputerade den 28 mars, för- 

 modligen efter landtdagens solenna öppnande. Enligt 

 hvad ett af Tengström skrifvet tal har att meddela, 

 framhöll biskopen därvid först, hurusom akademista- 

 tens medlemmar icke ville vara de sista bland H. K. 

 M:ts goda och trogna undersåtar, hvilka vid hans första 



') K. E.. 3 mars 1809. — V. Lagus uttalar i Några blad ur 

 Abo akademis kanslersbok (s. 2) den mening, att konsistorium med 

 sitt svar afsåg att mota Sprengtportens utnämning till kansler. Att 

 man önskade slippa denne, är nog så troligt, men framgår precis 

 icke af skrifvelsen. Redan den omständigbeten — utom andra — att 

 ban såsom gen. guvernör icke skulle vistas i kejsarens närbet, gjorde 

 att ban icke kunde komma i fråga. Datum för kons. svar t. Zava- 

 dowsky bar Lagus utsatt till den 3 febr. Att skrifvelsen, då den af- 

 sändes, enl. registr. icke undertecknades af Tengström, tyder på att 

 denne då var frånvarande; under februari var T. i Abo, men efter 

 den 8 mars, då ban ännu närvar vid domkapitlets sammanträde (vid 

 följande möte d. 15 uppgifves ban redan vara afrest på bögvederbör- 

 1ig befallning) begaf sig biskopen till Petersburg för att aflägga tal- 

 manseden (Abo domk. prot.). — Hvarpå det berodde att jämväl pro- 

 rektor Calonius samt prof. Gabr. ocb Jak. Bonsdorff och J. Gradolin 

 lämnade skrifvelsen oundertecknad, kunna vi icke afgöra. 



=') K. E. 16 mars 1809. 



Bidraar t. känned. af Fini. 



