112 



icke till, huruvida han ännu uppfyllt det, ty till följd af 

 opasslighet hade kanslern de första dagarna efter gen. gu- 

 vernörens ankomst varit inaccessible. „Hjälper ej detta, 

 menade Walleen, så ger jag värkeligen allt hopp förlo- 

 radt. Nog har jag allt färdigt h vad på mig ankommer, 

 så att intet hinder däraf kan uppstå, om eljest H. Exc. 

 cancelleren behagat förvara de noter och öfver sättningar 

 jag, till större delen redan för närmare ett år sedan, läm- 

 nat honom." i) 



Det hjälpte. Efter öfverläggningar, om hvilka vi 

 icke hafva någon vidare kännedom, men i hvilka väl ge- 

 neralguvernören tog del, gafs straxt därefter det nådiga 

 svaret på konsistorii underd. hemställningar. Det blef så 

 godt som till alla delar det för akademin mest gynn- 

 samma. Uti reskr. af den 1*^/22 febr. 1811 till kansler med- 

 delade kejsaren, att han „funnit nödigt förse detta åldriga 

 och allmänt nyttiga lärovärk med vidsträcktare medel till 

 befordrande af vetenskapernas och en sann upplysnings 

 framsteg" samt att han i nåder stadfäst för akademin en 

 ny stat i närmaste enlighet med konsistorii förslag. Där- 

 jämte hade han lämnat regeringskonseljen i uppdrag att 

 sörja för anordningen af de indelningsräntor och kontanta 

 tillgångar, som erfordrades för ändamålet och som i fram- 

 tiden kunde vidare ökas „allt efter som föremålen för 

 akademins värksamhet utvidgas och fullkomnas". Vidare 

 föreskrefs, att för fortsättande af arbetena på den nya 

 akademibyggnaden skulle utbetalas första året 20,000 rub. 

 s. och därpå årligen en viss summa efter behof. Till yt- 

 terligare förstärkande af akademins tillgångar förunnades 

 akademin ensamrätt att utgifva almanackor och kalendrar 



^) Walleen t. Tengström 4 jan. 1811 n. st. 



Bidras; t. känned. af Fini. 



