171 



som vi känna, öfverlät konsistorium åt honom omsor- 

 gen om den akademiska medaljens förfärdigande och af- 

 sändande till Abo; — det var intet ringa bråk han liade 

 af detta uppdrag. Med honom meddelade sig prokansler 

 ännu flera år framåt i akademiska och andra frågor, in- 

 hämtade genom honom underrättelser från den politiska 

 världen, ombetrodde honom hvarjehanda uppdrag dels på 

 akademins vägnar dels för egen del o. s. v. Till honom 

 vände sig ock särskilda academici — såsom för öfrigt 

 andra personer — för att af honom erhålla goda råd och 

 hjälp — mest för sin egen befordran. Efter Wålleens ' 

 öfverflyttning från Petersburg till tjänster inom Finland 

 tyckas dessa förbindelser mestadels upphört, men åtmin- 

 stone ännu en gång efteråt var Walleen i tillfälle att göra 

 akademin en tjänst; det var då han år 1827 såsom pro- 

 kurator mottog uppmaning att uttala sig om förslaget till 

 nya statuter för akademin. 



Från Walleen öfvergingo kanslerssekreteraregöromå- 

 len till den unge exped. sekreteraren i komitén för fin- 

 ska ärenden L. G. v. Haartman, hvilken såsom redan 

 nämnts, under en kortare tid skött Wålleens göromål 

 och därvid kommit att taga befattning med den akade- 

 miska statsfrågan. Under tiden för fadrens, prof. G. E. 

 Haartmans vistelse i Petersburg, hade han, i slutet af år 

 1808, ännu icke tjuguårig, inträdt i det ryska rikskoUe- 

 giet i tanke att avancera på den diplomatiska banan, 

 men kort tid därefter lämnat nämnda värk, missnöjd med 

 det „besynnerliga sätt", hvarpå han därstädes bemöttes, 

 såsom ock med det sätt, hvarpå, enligt hans mening, fin- 

 narne och deras olyckliga fosterland behandlades i Peters- 

 burg. Såsom underordnad tjänsteman i den finska kom- 



Nat. o. Folk, H. 69. 



