175 



allenast till sitt eget, utan äfven till sine medmänniskors 

 förmån och bästa." ^) 



Inom konsistorium mottogs v. Haartmans utnäm- 

 ning med tillfredsställelse. Man lyckönskade honom „med 

 särdeles fägnad" till den „närmare förbindelse, som nu 

 emellan akademin och Tit. blifvit belefvad", och man 

 skyndade att genast anförtro honom ett uppdrag, som 

 icke nödvändigt hörde hans nya ämbete till. ^) För Wal- 

 leen uttalade Tengström sin belåtenhet med den nya se- 

 kreteraren, „då, yttrade han, jag äfven om honom gör 

 mig goda tankar och hojDpas, att han lika uppmärksamt 

 och beskedel. som du sköter våra affairer". ^) Såsom ti- 

 digare af Walleen — och ännu oftare än af denne — 

 emottog han af v. Haartman rapporter om de akademiska 

 ärendena, men var icke alltid belåten med den förnum- 

 stiga rättframhet och själfklokhet, hvarmed denne uttalade 

 sina egna meningar, och han fann sig stundom föranlå- 

 ten att meddela sin unga protegé en lektion i moderatio- 

 nens konst. *) 



Såsom konsistorium i skrifvelsen till Speransky ytt- 

 rade, fann det efter mottagandet af reskriptet af den 



1) D. 15 febr. 1812. 



-) K. E. 23 jan. 1812. 



^) Till Walleen 25 nov. 1811. — Om v. Haartman såsom kansl. 

 sekreterare meddelas nppgifter af J. E.. Danielson-Kalmari i upp- 

 satsen L. Gr. v. Haartman i „Oma maa" V. — Våren 1813 fungerade 

 såsom t. f. kansl. sekr. under v. H:s ledighet prot. sekr. i finska ko- 

 mitén L. K. Jägerhorn. Kansl. t. kons. Ys 1813. 



^) „Unga excellensen v. Haartman", yttrade förre medl. af reg. 

 kons. C. Fr. Kotkircli ironiskt om den blifvande statsmannen (till G-. 

 v. Kothen V2 1815). 



Nat. o. Folk, H. 69. 



