186 



coeur et avec le respect le plus profond, monseigneur, 

 votre très humble et très obéissant serviteur." ') 



Denna skrifvelse, som i så vackra ord gaf uttryck åt 

 prokanslers förmånliga tankar om den ryske statsmannen, 

 kom aldrig att glädja denne. Ty innan budbärarne hun- 

 nit till Petersburg, hade därstädes en händelse timat, som 

 med ens gjorde ända på Speranskys politiska inflytande 

 och därmed också till en början tycktes göra alla de för- 

 hoppningar, man inom akademin fäst vid hans ynnest- 

 fulla hjälp, om intet. 



De första dagarna af april anlände nämligen från 

 Petersburg den häpnadsväckande underrättelsen, att M. 

 Speransky, kejsarens högst betrodde rådgifvare, helt plöts- 

 ligt råkat i onåd och aflägsnats från sina höga befattnin- 

 gar till något hörn af kejsardömet. Frih. J. Fr. Aminoff, 

 en af Speranskys finska vänner och beundrare, med tiden 

 akademins vicekansler, var en af de första, som medde- 

 lade academici underrättelse om händelsen. Den i^^/^^ 

 mars 1812 skref han till prokansler på det chargerade 

 sätt, som var honom eget: „Jag hastar avertera en vän 

 en faslighet; hela staden omtalar, att Speransky!!! — är 

 exilerad natten emellan d. 28—29, man tror till Sibirien. 

 Hans brott skall bevislig vara att ha förrådt kejsaren 

 och sitt fädernesland åt Bonaparte och dess härvarande 

 ministère — — — I hvilkens händer skall nu Edra, aka- 

 demins affairer stadna?'??" Efteråt följde andra bref, som 

 i hufvudsak hade att meddela, att den allmänna opinio- 

 nen i Petersburg vän dt sig till Speranskys fördel och att 

 intet kommit fram, hvilket kunde anföras såsom bevis på 

 deltagande i en konspiration, h varför det hela möjligen 



^) J. Tengströms saml., odat. 



Bidras,-, t. känned. af Fini. 



