206 



vid samma möte, där en tacksägelseskrift beslöts till kans- 

 ler, man också förenade sig om en annan till Armfelt — 

 ministern för finska ärenderne i Petersburg, såsom han ti- 

 tulerades — med anledning af den tjänst han vid ären- 

 dets afgörande gjort akademin. Uti denna skrifvelse ut- 

 talades konsistorii känslor af tacksamhet och tillgifvenhet 

 i följande ord: 



„Vid det akademin i Abo nyligen, med den lifliga- 

 ste undersåteliga tacksamhet, i H. K. M:ts med akademin 

 kommunicerade allernådigste reskript af den ~^ ^°^' inne- 

 varande år rörande sluteliga fastställelsen af den aka- 

 min i nåder förlänta nya stat fått emottaga ett nytt ly- 

 sande vedermäle af sin goda kejsares för detta lärovärk 

 fortfarande utmärkt hulda och välgörande omvårdnad, har 

 hon tillika ej kunnat neka sig den tillfredsställelsen att 

 med en vördnadsfull gärd af sin erkänsla nalkas äfven 

 de förtjänta medborgare, som, tronen närmast och vänner 

 af nationens stigande hyfsning, af vetenskaperna och af 

 fäderneslandet, kraftigt medvärkat för ett ädelt ändamål 

 och gemensamt med monarken tändt den fackla, hvars 

 sken genom åldrarnas natt skall sprida ljus och sällhet 

 än till de senaste efterkommande. 



Då akademin bland dessa välgörare med glädje i 

 Eders Exc. igenkänner ej blott en landsman, utan än mer 

 sin forna vördade canceller och högsta styresman, är det 

 för henne en så kär som helig plikt att hembära Eders 

 Exc. ett varmt förnyadt offer af den uppriktigaste vörd- 

 nad, af de renaste och tillgifnaste medborgerliga tänke- 

 sätt, som aldrig skola tillåta akademin blifva kall för den 

 vidgade upplysning och den därmed förenade nya glans 

 af national ära. Eders Exc. så gärna unnar och så värk- 

 samt söker bereda Finlands folk. 



Bidrag: t. känned. af Fini. 



