210 



nom i underdånighet andraga sådana ärenden, som icke 

 tålde uppskof. ^) Tilläts konsistorium att utöfva sin val- 

 rätt — skref Tengström den 23 apr. till J. Fr. Aminoff 

 — ansåg han det för gifvet, „att en landsman, som redan 

 för detta tillhört akademin, som gjort henne äfven vid 

 den sista statsregleringen en viktig tjänst, som ofelbart 

 af hela hjärtat önskar oss godt och äfven nu förmår rea- 

 lisera sin mening, blir vår man, ehuru jag nog har an- 

 ledning att befara, att han snart lämnar sin eleverade 

 plats och således åter lämnar oss i enahanda förlägen- 

 het, ty efter sin åtei-komst ifrån nu ifrågavarande resa 

 [med kejsaren till lägret] lofvar han åter vara hos oss 

 och det för all tid. Hvad parti i sådant fall må vara 

 att taga, skall tiden utvisa." Äfven för Walleen uttalade 

 Tengström sina farhågor för att Armfelt, h vars val „för 

 ögnablicket" icke var något tvifvel underkastadt, skulle 

 „éloignera sig ur affairerna" och bosätta sig på Aminne. 2) 

 Efter hvad han senare medgaf, hyste han äfven andra 

 betänkligheter i fråga om Armfelt, men de måste vika. 



1) L. G. v. Haartman t. Tengström 21 mars 1812 g. st.; K. P. 

 13 apr. 1812. 



2) Tengström t. Aminoff 23 apr. 1812, t. Walleen 7 apr. 1812. 

 — Vid sin framkomst till Åbo våren 1811 liade Armfelt lofvat att 

 om vintrarna bo i Abo, „hvilken acqvisition — förklarade Tengström, 

 måhända icke ntan ironi — jag sätter så mycket värde på". Och. 

 några dagar efter Speranskys entledigande meddelade Armfelt pro- 

 kansler, att han ämnade draga sig tillbaka från sitt ämbete, som en- 

 ligt hans mening kunde upphöra. „Nu för moment nödgas jag följa 

 kejsaren i campagnen, men skulle jag ej där stupa — blir min re- 

 traite ur affairerna den enda frukt jag här väntar mig af denna sista 

 uppoffi'ing." Tengström t. Aminoff 10 apr. 1811, Armfelt t. Teng- 

 ström 22 mars 1812. 



Bidras; t. känned. af Fin]. 



