212 



här för att förena intressena? Men denna hans politique 

 är så djup, så hög, att den öfvergår min svaga fattnings- 

 förmåga. Nu återstår endast kanslersskapet för akademin, 

 hvars affairer tills vidare skötas af excellencen. Natur- 

 ligtvis vågar man, ehuru indépendant, vid valet till kans- 

 ler ej falla på någon annan, och som jag medger, äfven 

 därtill vore bäst och mest passande; men är det därföre 

 politiskt rätt? Oviljan emot regeringsconseillen ; stor ovilja 

 emot akademistaten, ett värk, som har så stor inflytelse 

 på den allmänna opinionen; ovilja af och emot våra 

 medbröder — här; fordrade således icke la saine politique, 

 att därtill just välja en högst uppsatt rysk seigneur, och 

 denna seigneur, synes mig, bör just vara grefve Roman- 

 zoff, som näst monarken har äran af Finlands förening 

 med detta rike och som i vårt hittills omfattande har 

 odödlige förtjänster. Men kanske anser man mig dum 

 — billigt; en sanning — och anses, det jag icke gör, 

 motarbeta en väns oinskränkta makt och yttersta opp- 

 höjelse. Desse mina reflectioner är o ensamt underställde 

 statsmannens ompröfning. — Kanske dömmes jag att 

 vara missnöjd, frondeur. Nej. Jag har ingen ovän, in- 

 gen vän i affairer, då det efter min synkrets rörer mitt 

 fäderneslands väl, och ingen går mig i vägen mer än 

 den, som lägger hinder för mig att gå till lugnet och 

 glömskan." ^) 



Att Aminoff, hvilken ett årtionde senare erhöll en 

 ledande ställning vid akademin, skulle tänkt på sig själf 



') Till Tengström 12 apr. 1812. Någon tid därpå, den 24 apr. 

 n. st., visste Aminoff berätta, att befallning afgått till akademin att 

 välja en kansler, ocli han tillade: „Min förra idé därvid torde ej 

 kunna följas, utan valet utfalla såsom man det förmodeligen till- 

 städat." 



Bidrag t. känned. af Fini. 



