214 



I den underdåniga hemställan, hvari konsistorium 

 anhöll om stadfästelse å kanslersvalet, det första under 

 den nya œran, uttalade konsistorium först sin tacksam- 

 het öfver det nådiga begifvandet, hvilket uppfattades så- 

 som „ett förnya dt vedermäle af E. K. M:ts för detta uni- 

 versitet fortfarande hulda och nådiga tankesätt". Consi- 

 storium academicum kunde nogsamt förstå, att den valde 

 redan var tillräckligt upptagen genom kejsarens „höga 

 förtroende i åtskilliga honom uppdragne viktige och riks- 

 vårdande värf". Men med kännedom om Armfelts „lyck- 

 liga förmåga att värksamt omfatta än flere och framför 

 allt hans kärlek för sin fosterbygd, för vetenskaperna och 

 för detta universitet, där han själf sina studier grundlagt 

 och hvars vård redan för detta af en bortgången stor 

 svensk konung varit honom anförtrodd"', trodde konsisto- 

 rium sig kunna hj^sa det ..välgrundade hopp", att han 

 icke skulle vägra att emottaga den befattning, som väl- 

 ment erbjöds honom. För säkerhets skull vände sig dock 

 konsistorium till Armfelt själf med följande skrifvelse, 



i det föregående (s. 144) blifvit nämndt. I första häpnaden tillät sig 

 prokansler t. o. m. att undskylla akademin därmed, att denna icke 

 valt Speransky. „utan kejsaren gaf oss honom" (till Walleen '/* 

 1812). Först flera ar efteråt, då Speranskys ställning redan något 

 förbättrats, fann konsistorium ett tillfälle att åter närma sig den 

 förre kanslern. Vid det nya akademihusets invigning i okt. 1817 

 beslöt näml. konsistorium att till honom (och den siste svenske kans- 

 lern) sända berättelsen om festen jämte Tengströms vid tillfället 

 hållna tal. — Efter Speranskys död år 1839 beslöt konsistorium att 

 med sedvanlig akademisk parentation fira sin forne kanslers minne, 

 men satte icke beslutet i värkställighet. Däremot fullföljdes ett se- 

 nare fattadt beslut att till tmiversitetet anskaffa Speranskys por- 

 trätt. M. G. Schybergson M. Speranski i Finsk tidskr. tom. 36, 

 s. 201. 



Bidrag t. känned. af Fini 



