222 



lersombytet värkade liaus missnöje med ..akademisterna" 

 så mycket, att han icke hyste någon särskild benägenhet 

 att utöfver den arbetsbörda han redan bar för sina otack- 

 samma, enfaldiga och opatriotiska landsmäns bästa ännu 

 åtaga sig vården af akademin. Yid underrättelsen om kon- 

 sistorii planer förklarade han, att om han 'blef kansler, 

 skulle han bhfva „antingen dupe eller ovärksam som 

 förra kanslern"', ^) Och då han hade åtagit sig uppdra- 

 get, skref han till sin fru, att kejsaren ,.i nåder pluttrat på 

 mig cancellerskapet i Abo akademi, som om jag ej ändå 

 hade nog att göra". Dock gjorde hedern honom glädje 

 och särskildt fröjdade han sig åt att konsistorii förtroen- 

 de varit enhälligt. „Deras enhällighet i valet var den 

 första artighet mig blifvit gjord af mina landsmän", för- 

 klarade han för Aminoff. ^) Mycket troligt är ock, såsom 

 Walleen menade, att han skulle tagit illa vid sig, om 

 konsistorium med sitt förtroende gått honom förbi. 



Armfelt gaf sålunda efter och tog emot uppdraget. 

 Uti egenhändig skrifvelse af den 27 maj/8 juni 1812 be- 

 svarade han i vänliga ord konsistorii vackra hyllning och 

 uttalade sin mening om de uppgifter, som närmast till- 

 kommo honom och akademin. Så smickrande konsistorii 

 förtroende än var för honom, hade han dock önskat att 

 få mottaga det hedrande uppdraget endast för en kort 

 tid. Hans ålder och hälsa jämte behofvet af lugn befallde 



till Petersburg varit, som han själf säger, ganska nöjd med sin resa. 

 Hitkommen med åtskilliga lionom inblåste préventioner, torde han 

 funnit många saker vara annorlunda än de på afstånd blifvit honom 

 föreställde och sanningen af det latinska ordspråket impossibilia non 

 sunt petenda." Ehrenströmska afskr. saml. 



1) Tegnér IH: 414. 



-) Armfelt till sin fru 6 juni 1812. till Aminoff samma dag. 



Bidrag t. känned. af Fini. 



