233 



och kände sig med dess resultat belåtet, honorar åt ett 

 par tjänstemän, som tagit därmed befattning. ^) 



I regeringskonseljen kommo förslagen till slutlig be- 

 handling i november 1812. Projektet till hemmansindel- 

 ning blef utan vidare godkändt och sändes alldeles oför- 

 ändradt till kejsarens stadfästelse „på det akademin dess 

 förr ju hellre måtte komma till åtnjutande af dess rätt". 

 Men emot förslagen till spannmålsindelning gjordes bl. a. 

 den anmärkning, att en god del af den i Ab o län ut- 

 sedda tionden redan blifvit på staten upptagen för annat 

 ändamål. I und. skrifvelse till H. K. M:t hemställde där- 

 för regeringskonseljen om att den därigenom erforderliga 

 fyllnaden måtte tagas från Vasa och andra närmast be- 

 lägna län enligt förslag, som framdeles skulle uppgöras 

 och öfverlämnas till nådigt godkännande. 2) Innan året 

 gått till ända kom ärendet till behandling i ånska komi- 

 tén, hvars ordförande, akademins kansler, lifligt intresse- 

 rade sig för ett snart afgörande för att icke vidare nöd- 

 gas molestera kejsaren med den segslitna finansfrågan. 

 Några svårigheter torde frågan icke mött, men till följd 

 af de storpolitiska tilldragelserna och kejsarens frånvaro 

 uppsköts med afgörandet tid efter annan. ^) Först den 



1) K. P. 8 maj, 16 juli, 2 okt., 23 nov. 1812. 

 *) Reg. kons. pr. 11 nov. 1812, statssekr. handl. 1812 n:o ^"/sss- 

 *) Den 13 dec. 1812 berättade Armfelt för Tengström, att ko- 

 mitén var sysselsatt med att utreda till föredragning akademins ränte- 

 indelning, och han hoppades att vederbörande i komitén icke skulle 

 lägga hinder i vägen. „Det blir för mig en stor satisfaction att uti 

 vart akademiska penningvärk komma till ett önskel. slut för att ej 

 beständigt plåga monarken med denna olitteraira klang från ett läro- 

 säte, hvarifrån han är berättigad att få höra mer Ijufliga Ijtid." Den 

 ^Vs 1813 kunde han förtälja, att „de financièra svårigheter, som genera 

 oss lärde och olärde behöfvande", skulle afhjälpas, blott man för en 

 timme kunde rå om kejsaren och få hans ^anderskrift. 



Nat. o. Folk, H. 69. 



