237 



särskildt åbornas å kronohemmanen, förhållande till aka- 

 demin. Yäl kom ärendet till behandling och afgörande 

 först efter Armfelts kanslerstid, men frågan må såsom en 

 följd af det nya indelnings värket redan här beröras. 



Med anledning af att redan år 1815 åborna på nå- 

 gra af de nya löningshemmanen af krononatur anhållit 

 hos landshöfdingen om tillstånd att enligt skatteköpsför- 

 ordningarna af 1723 och 1789 få tillösa sig sina hemman 

 under skatte, vände sig konsistorium i aug. s. å. till reg. 

 konseljen med klagomål öfver att landshöfdingen, trots 

 konsistorii invändningar, emottagit sådana ansökningar i 

 st. f. att hänvisa dem till akademin Som enligt nåd. för- 

 ordn. af ^s/j^ 1811 de nya hemmanen öfverlåtits åt akade- 

 min med samma rätt och villkor som de gamla åtnjutits och 

 skatteköpsförordn. af 1723 såväl som prästeståndets pri- 

 vilegier af s. å. stadgade, att akademihemman icke fingo 

 till skatte försäljas utan vederbörandes godtfinnande och 

 samtycke, så anhöll nu konsistorium, att landshöfdingen 

 måtte förbjudas att taga befattning med sådana skatte- 

 köp eller också att alla frågor rörande dessa lämnades 

 oafgjorda tills akademin hugnats med en kansler, genom 

 hvilken en närmare förklaring rörande akademins dispo- 

 sitionsrätt till de nya hemmanen kunde utvärkas. Men 

 alldeles samtidigt som denna anhållan framställdes fick 

 konseljen mottaga från landshöfdingeämbetet underrättelse 

 om att en af konsistorium föranstaltad undersökning på 

 de nya hemmanen, i och för hvilken några konsistorie- 

 ledamöter hållit sammankomster i socknarna, väckt hos 

 allmogen farhågor för att ägande- och skattemannarätten 

 icke skulle upprätthållas samt att åborna på kronohem- 

 manen skulle fördrifvas från hemmanen eller åhvälfvas 

 ökade utskylder. Landshöfdingeämbetet anhöll förty om 



Nat. o. Folk, H. 69. 



