252 



den finska domkyrkoförsamlingen. Men i öfrigt ansåg 

 konsistorium, att enligt billighet och gammal plägsed en 

 äldre professor inom teologiska fakulteten borde äga op- 

 tionsrätt till ett ledigt pastorat framför en i tjänsten yngre. 

 Samtliga dessa af hänsyn till akademins och enskilda pro- 

 fessorers fördelar starkt påvärkade hemställningar blefvo 

 också beviljade år 1812. Då vid samma tid den ledig 

 vordna första teologie professuren blef besatt, tilläts den 

 nya innehafvaren prof. G. Gadolin att behålla sitt förra 

 pastorat (Nådendal och Reso) intills S:t Marise blef le- 

 digt, då det skulle förenas med domprostesysslan. An- 

 dra teologie professorn Jak. Bonsdorff innehade vid 

 samma tid Masku, åt den tredje (H. Snellman) tilldela- 

 des Pemar, åt den fjärde (E. G. Melartin) S:t Karins. 

 Af adjunkterne innehade, såsom redan nämndes, den ena 

 (A. Laurœus) finska domkyrkoförsamlingen, den andra 

 (G. Hirn) erhöll Piikkis. i) 



Från lönefrågorna kom konsistorium vidare in på 

 de akademistaten beviljade pensionsförmånerna. Efter att 

 ha inhämtat utlåtande i ämnet af den för statens regle- 

 ring tillsatta komitén öfverenskom det i början af år 1812 

 om den allmänna grundsats, att professorer, som uppnått 

 60 års ålder och i 25 år innehaft ordinarie syssla eller 



O K. P. 17 mars, 3 apr. 1812; K. E. 17 mars 1812, 12 febr. 

 1813; kansl. t. konsist. 28 maj/9 juni, 30 juli 1812, ^^j^^ Jan., 28 febr. 

 1813; reskr. t. kansl. 6 sept. 1812. — Hos J. Fr. Aminoff anhöll prof. 

 G. Gadolin om att han måtte hos kansler tillstyrka konsistorii hem- 

 ställan rörande första teologie professorns prébende, så att han finge 

 behålla Nådendals pastorat, där han nedlagt stora kostnader och där 

 han hade för sin fainilj ett bättre sommarställe än på Numnjis sand- 

 backe. Gadolin t. Aminoff 23 mars 1812. — Lundo blef ledigt 1824, 

 S:t Marise först 1844. 



Bidrag t. känned. af Fini. 



