255 



pension bief ledig, hvarvid enkor ägde företrädesrätt 

 framför barnen. ^) 



Slutligen ordnades jämväl stipendierna för den stu- 

 derande ungdomen. Efter det statsregieringskomitén af- 

 gifvit ett betänkande i ämnet godkändes i juni 1812 ett 

 af prokansler uppgjordt förslag till reglemente för de 

 publika stipendiernas förvaltning och sändes till kansler, 

 som stadfäste såväl detta som särskilda i förening där- 

 med gjorda hemställningar rörande de privata stipen- 

 dierna. I fråga om de pubhka stipendierna uttalade kon- 

 sistorium i sitt förslag den redan tidigare hyllade grund- 

 satsen, att stipendierna borde användas till understöd „ej 

 blott för torftiga, utan tillika skickliga eller åtminstone 

 godt hopp om sig gifvande studerande ynglingar*', hvar- 

 för det ansågs lämpligare att utgifva stipendier till ett 

 högre belopp åt ett utvaldt fåtal än att stycka medlen i 



1) K. P. 24 apr.. 1 maj, 21 ang. 1812: K. E. 16 juni 1812; 

 kansl. t. konsist. 30 jnni 1812. — Under de första åren kom endast 

 en mindre del af de för ändamålet beviljade 100 t:rna till använd- 

 ning, men Armfelt vidhöll såsom allmänt villkor för understödets åt- 

 njutande att emottagarinnan . var bosatt inom Finland. Af särskild 

 ynnest samtyckte han till konsistorii anhållan att utdela understödet 

 åt den omkr. 80:åriga professorskan Clewberg, som af sin höga ålder 

 och sjuklighet hindrats att öfverflytta från Sverige, men han fram- 

 höll, hurusom det icke kunde anses „med vår nådiga monarks afsik- 

 ter och samhällets fordringar enligt, att den af Finlands medborgare, 

 som öfvergifvit fosterjorden och bosatt sig uti ett främmande land, 

 äfven skulle blifva delaktig af de välgärningar, genom hvilkas benå- 

 dande en huld regering icke allenast velat sörja för den medellösa 

 ålderdomens bärgning och utkomst, utan äfven belöna patriotiska 

 tänkesätt och gärningar". K. P. 23 jan. 1813, 24 febr. 1814; K. R. 

 23 febr. 1813, 10 jan. 1814; kansl. t. konsist. "/ji jan., 8 aug. 1813, 

 27 jan. 1814. 



Nat. o. Folk, H. 69. 



