259 



terier och annan frälsejord. „Men — hette det i den 

 ödmjuka framställningen — emedan sådant, såsom i an- 

 seende till frälseståndets privilegier fråga möj eligen un- 

 derkastadt, utan H. K. M:ts härtill lämnade allernådigste 

 tillstånd icke kan till värkstälHghet befordras, ty anhöll 

 rektor å konsistorii vägnar, det täcktes H. Exc. denna 

 akademins underd. anhållan hos H. K. M:t i underdånig- 

 het föredraga och nådigt bifall därtill utvärka." Äfven 

 i denna form blef önskningsmålet gynnsamt upptaget. 

 Armfelt lofvade gifva saken sitt understöd och uppma- 

 nade konsistorium att uppsätta ett närmare formuleradt 

 förslag i ämnet, hvilket också genast efterkoms. Med 

 upprepande af tidigare anförda synpunkter rörande pen- 

 uingeväsendets förändringar, framhöll konsistorium uti sin 

 skrifvelse, hurusom „den finska jorden är af olika natur 

 och medför för ägaren olika förmåner och skyldigheter", 

 till följd hvaraf konsistorium hade „den önskan öfrig att 

 akademin måtte erhålla rättighet att besitta frälsejord så- 

 som för innehafvaren mest förmånlig". Det nämndes in- 

 tet särskildt om det s. k. ypperliga frälset — säterier, 

 ladugårdar samt rå- och rörshemman — , men att önsk- 

 ningsmålet afsåg äfven dessa, framgick såväl af skrifvel- 

 sens affattning i öfrigt som af den muntliga framställnin- 

 gen af ärendet vid konsistorii sammanträde, i) Meningen 

 var att utarrendera hemmanen mot afgifter in natura. 



Det var en tämligen djärf och uppseendeväckande 

 hemställan, som ur statsrättslig synpunkt kunde både för- 

 svaras och bestridas. Uti de adliga privilegierna af år 

 1723 S 27 såväl som i F. o. S. A. 1789 mom. 3 förbehölls 



1) K. P. 29 aug. 1812; K. E. 29 aug. 1812 jämte en odat. hem- 

 ställan till Armfelt. 



Nat. o. Folk, H. 69. 



