274 



Besättandet af ett så stort antal nya platser ställde 

 helt naturligt stora kraf på konsistorii omtänksamhet, så- 

 som det ock fordrades god tillgång på yngre förmågor 

 för att de nya tjänstetillsättningarna skulle förläna aka- 

 demin ett värkligt tillskott i kapacitet och arbetskraft. 

 Uppgiften blef desto svårare som under åren 1811 — 12 

 ännu trenne professurer blefvo lediga, en i teologiska fa- 

 kulteten genom domprosten, professor Cavanders död och 

 två i den filosofiska fakulteten genom professorerne Fran- 

 zéns och Mothers frivilliga afgång. Den förstnämnda le- 

 digheten kom icke oväntad och föranledde inga svårig- 

 heter, då lämpliga efterträdare funnos att tillgå, men med 

 förvåning och ledsnad erfor konsistorium de två andras 

 afsägelse, som det dock endast kunde hos kejsaren till- 

 styrka. ^) Särskildt kände konsistorium lifligt den förlust, 

 som skulle drabba akademin och landet genom Franzéns 

 öfverflyttning till Sverige. 



Redan i ett par års tid hade denna öfverflyttning 

 varit på tal inom Franzéns närmaste vänkrets och ryktet 

 därom hade spridt sig äfven till Petersburg, där det kom 

 till kanslers kännedom. Väl tyckes Speransky känt sig 

 mindre imponerad af den första bekantskapen med den 

 berömda skalden våren 1809, men flyttningsplanen väckte 

 hans misshag, ty den stred emot kejsarens alltför väl 

 kända önskan att inom det eröfrade landet bevara dess 

 märkligaste män. Genom biskop Tengström gjorde han 

 därför ett försök att med de medel, som kunde stå ho- 

 nom till buds, i tid förhindra det uppseendeväckande 

 steget. I samma skrifvelse af den 15 febr. 1811, hvari 

 han meddelade Tengström den glada nyheten om den 



1) Methers ansökan tillstyrktes 7, 1812, beviljades '-/j 1812. 



Bidrag; t. känned. af FinL 



