276 



efteråt med uttalande af sin stora smärta öfver Franzéns 

 plan, om hvars uppgifvande han icke kunde gifva något 

 bestämdt hopp. Om Franzéns begåfning, lärdom och ka- 

 raktär yttrade han sig i de vackraste ord, äfvenså om den 

 — enligt hans tycke — utmärkta hållning Franzén inta- 

 git under de senaste åren. „C'est un genie du premier 

 rang, distingué et par son érudition et par ses talents 

 poétiques, et en même temps par son caractère, si loyal 

 et si aimable que tous nos coeurs sont à lui. Pendant 

 toute la période critique dernièrement passée il s'a con- 

 duit comme un sage et un honnête homme, et il n'a 

 eu aucune raison d'être mécontent ni de l'état de nos 

 affaires en général, ni des relations du gouvernement 

 vis-à-vis de sa personne." Det var enligt Tengströms 

 mening endast familjeförhållanden som förmådde Fran- 

 zén att tänka på en öfverilyttning till Sverige, för att 

 tillträda en tjänst, som väl var mer lukrativ än hans 

 professur, men som icke motsvarade hans begåfning och 

 smak. Tengström hoppades dock, att det liiliga intryck, 

 kejsarens godhet och frikostighet gjort på Franzén, skulle 

 förmå honom att ändra sig, och för egen del lofvade 

 han att efter förmåga söka kvarhålla honom. Men af 

 hänsyn till Franzéns känslighet i fråga om principer 

 kunde han icke väcka tal om någon nådebevisning, innan 

 beslutet var fattadt. ^) 



En ljusning inträdde för en tid, då Franzén åtog 

 sig att i prof. v. Haartmans ställe inträda i den akade- 

 miska tacksägelsedeputationen, och Tengström uttalade 

 redan sin glädje häröfver i bref till Speransky och J. F. 



') Tengström t. Sperausky 10 mars 1811 enl. brefkonc. ; S ehr- 

 bar gs on i Finsk Tidskrift t 40 s. 5. 



Bidi-ae: t. känned. af Fini. 



