279 



Afskedsansökan sändes till kansler, och Tengström, 

 som icke kunnat rädda vännen åt universitetet, sökte 

 numera att underlätta öfverflyttningen. Till Speransky 

 skref han, att han kände sig förtviflad öfver den förlust 

 akademin led, men att det icke återstod för honom an- 

 nat än att vädja till kanslers hjälp för att få ansöknin- 

 gen godkänd och äfven de begärda förmånerna, som 

 öfverensstämde med landets lagar och bruk och af hvilka 

 Franzén gjort sig förtjänt „et par ses talents et par ses 

 vertus", beviljade. Franzéns hälsa var, menade biskopen, 

 så försvagad, att han fruktade „qu'il n'ira en Suède plu- 

 tôt pour y mourir que pour y jouir des avantages qu'on 

 vient de lui offrir", i) Och akademins vädjan till kejsa- 

 rens ädelmod var icke förgäfves. Genom reskr. af den 

 9 aug. 1811 till kansler beviljades Franzéns anhållan till 

 alla delar och i tämligen nådiga ordalag. ^) 



i dessa näjder icke mera höres och. som Alexanders frikostig-het, lik 

 den som utmärkt Katarina, icke tvekat att med pensioner och nåde- 

 tecken stundom ihågkomma jämväl utländske lärde". Vidare bl. a. 

 hos W. Lagus, F. M. Franzéns bortflyttning i Sv. litt, sällsk. skr. 

 VI: 93 följ.; G. Castrén, F. M. Franzén s. 334 följ. 



1) Brefkonc. 2 juli 1811. 



') Kansl. t. konsist. 11 aug. 1811. I skr. af den 17 sept. 1811 

 tackade Tengström- Speransky för dennes intercession, yttrande bl. a. : 

 „Malheureusement il nous a quitté pour toujours; mais en le regret- 

 tant comme un des plus habiles et des plus respectables savants qui 

 ont servi et illustré notre université, nous ne cesserons jamais de 

 l'aimer et de l'estimer en même temps comme le plus honnête hom- 

 me et le meilleur citoyen qu'on pourra s'imaginer, et nous nous sou- 

 viendrons toujours avec le respect le plus profond des bienfaits sig- 

 nalés dont notre auguste monarque a daigné combler la retraite d'un 

 littérateur d'un mérite si rare et si distingué." — Häftigare tog 



Nat. o. Folk, H. 69. 



