314 



dag som Nykopp intills han kunde vinna ordinarie tjänst 

 - — man tänkte närmast på v. bibliotekarietjänsten, som 

 antogs snart blifva ledig. E. o. adjunkts värdighet, men 

 utan både lön och vidare framtidsförhoppningar, tilldela- 

 des jämväl två andra sökande, doc. J. A. Edman (i teo- 

 log, fakult.) och L. J. Prytz, hvilken sistnämnde vid an- 

 sökan om museiintendenttjänsten trädde tillbaka för ho- 

 tan, demonstrator C. B,. Sahlberg, men kort därpå er- 

 höll dennes förra tjänst. ^) 



Afven den tvistiga frågan om den juridiska adjunk- 

 turen erhöll till sist en för konsistorium behaglig lösning, 

 sedan Lagus efter därtill utvärkadt tillstånd af kansler spe- 

 ciminerat med en kort afhandling om växlar (egentligen 

 en början på 14 sidor), vid hvilket tillfälle kanslers unga 

 son, grefven och Abo-bon Alexander Armfelt, uppträdde 

 såsom respondens. I ett mycket reserveradt yttrande ut- 

 lät sig Calonius om den obetydliga afhandlingen, som han 

 icke fann bevisa annat än „någon närmare bekantskap" 

 med de viktigaste nya arbetena rörande statshushållnin- 

 gen; dock ville han icke vidare afstyrka sökandens upp- 

 förande på förslag i förhoppning om att denne „under 



O Kansl. t. konsist. 10 dec. 1812, ^Vai Jan., jf^, 5 febr., 7 

 mars, 22 nov., 13 dec. 1813. — Innan de sista utnämningarna före- 

 togos, bad L. Gr. v. Haartman på kanslers vägnar Tengström böra sig 

 för, om brorsonen blefve tills vidare nöjd med ofvannämnda förmå- 

 ner samt löfte om v. bibliotekarietjänsten, som skulle blifva ledig ef- 

 ter det Palander blifvit filosofie prof. oeb Pipping lians efterträdare. 

 „Är ban det icke, förändrar det icke kanslers föresats rörande be- 

 sättandet af adjunkturen uti grekiska litteraturen, men kan möjligen 

 föranleda därtill att bans öfriga kamraters öde ännu på lång tid ej 

 blir afgjordt." Svaret tyckes varit efter önskan, v. Haartman t. Teng- 

 ström 5 o. 22 nov. 1813. 



Bidrag t. känned. af Fini. 



