320 



hvilka utan någon aflöning från universitetet meddelade 

 enskild undervisning i sina hem, någon gång, då utrym- 

 met icke medgaf det, på akademin, i) Deras antal utgjor- 

 des höstterminen 1809 tre i teologiska och sju i filosofi- 

 ska fakulteten och skulle enligt ett på filosof, fakultetens 

 förslag utgifvet kanslersbr. af den 26 maj 1797 vara be- 

 gränsadt till en docent „för hvarje professors vetenskap, 

 utom sådane professioner vid akademin, som innefatta 

 flere sammanslagne lärdomsdelar"; dock skulle antalet få 

 öfverskridas, i „händelse något alldeles skickeligt ämne 

 skulle befinnas, af hvars fästande vid akademin lärovär- 

 ket och ungdomen särdeles båtnad kunde synas tillfalla". 

 Då nu de ordinarie lärarplatsernas antal betydligt ökades 

 genom den nya staten och det var att antaga, att unga 

 magistrar, som sträfvade efter de nya adjunkturerna, 

 först skulle söka att vinna docentur, förklarade konsisto- 

 rium, att den föreskrifna begränsningen icke mera stod 

 „i samma förhållande till antalet af professorer och ad- 

 junkter som vid dåvarande svagare tillgångar och utsik- 

 ter blifvit påräknad". Enligt förslag af filosofiska fakul- 

 teten hemställde därför konsistorium, i april 1811, hos 

 kansler om tillstånd att till docenter få föreslå i alla fa- 

 kulteter „så många som genom vederbörliga prof bevisat 

 sig därtill äga erforderlig skicklighet". Genom att be- 

 gränsningen blef upphäfd, uppmuntrades, enligt konsisto- 

 rii tanke, hos de unga lärarne „en ädel täflan att sig full- 

 komna". Framställningen godkändes kort därpå af kans- 

 ler, hvarpå konsistorium skyndade sig att hos honom 



^) År 1812 tilläts mag. doc. Bergbom att begagna ett audito- 

 rium, då han icke kunde i hemmet mottaga de mer än 50 stud., som 

 ämnade åhöra hans föreläsningar i logik. K. P. 23 okt. 1812. 



Bidrag, t. känned. af Fini. 



