321 



förorda fem unga magistrar tili venia docendi. i) Under 

 året 1811 utvärkades denna förmån åt sex magistrar (J. J. 

 Tengström, C. J. af Tengström, J. A. Edman, F. Berg- 

 bom, L. J. Prytz och Gr. Renvall), år 1812 åt tvenne (J. 

 Gr. Linsen och C. G. Nykopp). Härigenom steg antalet 

 docenter något för en tid, men genom att fiere af de 

 utnämnda avancerade till adjunkter gick det åter starkt 

 tillbaka och utgjorde h. t. 1814 icke mer än en i filoso- 

 fiska fakulteten. Docenturerna voro och förblefvo intet 

 annat än ett med allra första öfvergifvet trappsteg till 

 vidare befordran och förlorade det mesta af sin dragnings- 

 kraft, då de ordinarie tjänsterna nu blifvit besatta och 

 för det mesta med unga män. 



Till sist må nämnas en fråga, som också den 

 följde af den politiska förändringen och ytterligare fram- 

 häfdes genom de nya tjänsteutnämningarna. Den berörde 

 intet mer och intet mindre än den „akademiska paruren", 

 anskaffandet af nya uniformer för akademistaten i st. f. 

 de gamla. Saken togs till tals under våren 1811, af- 

 handlades med allt allvar af några i frågan initierade pro- 

 fessorer — bl. a. Pipping[sköld] och Wallenius, den sist- 

 nämnde akademins vanliga smakråd i dekorativa frågor 

 — samt upptogs bland de petitioner, som den akademi- 

 ska tacksägelsedeputationen framlade för kansler. De rit- 

 ningar, som företeddes, funno dock behag hvarken hos 

 Speransky eller hos kejsaren och saken lämnades där- 

 hän, till stor ledsnad för de akademiska laici, hvilka, 



') K. P. 5 april. 13 maj, 13 juni, 17 juli 1811; K. E. 11 april 

 1811. 



Nat. o. Folk, H. 69. 21 



