330 



der åren 1808 — 1812 sutto i sådana för den akademiska 

 värksamheten störande beställningar professorerne Cavan- 

 der, G. Gadolin, Jak. Bonsdorff, Franzén, Hällström och 

 Lagus, d. v. s. hälften af consistorii academici ledamöter. 

 Efter Cavanders och Franzéns afgång öfvergick dom- 

 prosteämbetet till Gadolin och såsom nya medlemmar i 

 domkapitlet inträdde prof. Snellman och Melartin, hvil- 

 ken sistnämnde en tid företräddes af orient, prof. Fat- 

 tenborg. Yäl torde de rent prästerliga uppgifterna ta- 

 gits tämligen lätt och predikovärksamheten i regeln, om 

 också icke h. o. h., varit öfverlåten åt medhjälpare, men 

 kyrkoherdens kommunalt-administrativa göromål fordrade 

 i alla händelser sin tid och kanske ännu mera sysselsatte 

 de egna ekonomiska omsorgerna professorn-kyrkoherden 

 på hans landtliga prästgård. Främst måste dock styrel- 

 sen öfver det vidsträckta stiftet taga de sex konsistorie- 

 ledamöternes håg och krafter i anspråk, om också vid 

 ifrågavarande tidpunkt stiftets kraftiga och nitiska öfver- 

 herde torde tämligen suveränt skött om stort som smått. 

 Då kapitelsammanträden hollos ett par gånger i månaden 

 och vid dem ett rundligt antal ecklesiastika och skol- 

 ärenden af mycket varierande art förelågo till afgörande, 

 kan man väl tänka sig, att endast större arbetsförmågor 

 och de som togo sin kyrkliga värksamhet mindre seriöst 

 funno tid öfver för sådana akademiska sysselsättningar, 

 hvilka icke hörde till de allra nödvändigaste tjänstegöro- 

 målen. 



Men, såsom sagdt, vi böra gifva konsistorium och 

 fakulteterna vid Abo akademi det erkännande, att de icke 

 sysslade endast med administrativa ärenden och frågor 

 af materiellt intresse, hvilka hade sin grund i det rå- 

 dande aflöningssättet och det herskande förvaltningssyste- 



Bidrag t. känned. af Fini. 



