332 



ningar — „dagböcker" och „journaler" kallade sig med 

 skäl en del af dem — redogjorde professorerne för sina 

 ofientliga och enskilda föreläsningar, uppgifvande dag 

 för dag ämnet för de förra och de anledningar — kon- 

 sistorii sammanträden, examina, akademiska fester, mark- 

 nader m. m. — hvilka nödsakat dem att inhibera dagens 

 undervisning. Adjunkternes och docenternes värksam- 

 het, som kanske mest omfattade öfningar och privatkolle- 

 gier, relaterades däremot mer summariskt. Med berättel- 

 serna följde ännu personförteckningar öfver åhörarne, i 

 regeln utfärdade af universitetssekreteraren. Sålunda på- 

 gick .det för h. t. 1812 — h. t. 1813; för det sistnämnda 

 året sändes t. o. m. på grund af en k. förordn. af år 

 1750 afskrifter af utfärdade akademiska vittnesbörd.^) 

 Men då uppgifter för v. t. 1814 skulle insändas, var kans- 

 lersämbetet ledigt, och den på Armfelts befallning för- 

 nyade plägseden upphörde åter. 



Till konsistorii uppgifter hörde vidare att vaka öf- 

 ver den akademiska ungdomens studier och goda seder. 

 Ofver stipendiaternes framsteg höll man noga inseende 

 vid de terminligpn återkommande stipendiefördelningarna 

 och man föranstaltade dessa talrika disputationsöfningar, 

 som ännu kännetecknade det akademiska lifvet. För att 

 mota de ökade frästelser till nöjen och studierna störande 

 sysselsättningar, som staden numera, efter dess upphöjelse 

 till den inhemska regeringens medelpunkt och dess be- 

 lastande med en främmande garnison, i högre grad än 

 förr hade att bjuda de unga, stretade konsistorium för 

 upprätthållandet af det föråldrade och för stadens befolk- 



1) Kons. mem. t. kansl. -'Vi, i^,, 1813, ^°l\, -"/a 1814,- kansl. 

 ämb. brefakter. 



Bidras: t. känned. af Fini. 



