sta föremålen för de akademiska lagstiftningssträfvan- 

 dena under 1820:talet. i) 



Ett annat förslag till förändringar i undervisnings- 

 värket uppgjordes på hösten 1813 af kanslerssekr. L. G. 

 v. Haartman, hvilken af Armfelts missbelåtenhet med 

 vissa delar af undervisningen tog sig anledning att för 

 sin chef uttala sina tankar om nödiga förbättringar i de 

 skilda fakulteterna. Endast i förbigående omnämndes i 

 förslaget den teologiska fakulteten, hvars lärare särskildt 

 borde bemöda sig om att höja prästbildningen samt där- 

 för noga vaka öfver de merendels från mindre förmögna 

 och mindre bildade hem utgående teologie studerandenes 

 seder och lefnad. För den filosofiska fakultetens docen- 

 ter och adjunkter hemställde v. Haartman om utgifvan- 

 det af ett reseunderstöd till utländska läroanstalter. Där- 

 igenom skulle de sättas i tillfälle att hjälpa till höjandet 

 af universitetets litterära anseende och „gifva undervis- 

 ningen vid akademin en annan, med tidehvarfvets fram- 

 steg uti upplysning mera öfverensstämmande riktning och 

 kanske icke i obetydlig mån tjäna därtill att sätta, om 

 jag så får säga, en annan anda uti lärarene vid akade- 

 min". Lärarne skulle måhända med tiden „liksom vid 

 andre universiteter endast uppoffra sin tid åt vetenska- 

 perne, samt mera täflan och flit uppkomma; den pohtiska 

 partiandan skulle gifva vika för den litterära, ekonomi- 



') Samtidigt framställdes inom konsistorium, med anledning af 

 tvist om stadgandet rör. rektorsval, det förslag att rektoratet borde 

 ambulera efter tjänsteålder allenast och icke, såsom nu var vanligt, 

 efter fakulteterna. Förslaget motsades bl. a. af prokansler, som an- 

 såg det böra bvila „till den tid, då de akademiska konstitutionerna 

 kunna komma att en allmän, efter närvarande tiders kraf lämpad och 

 beböflig revision undergå". K. P. 13 apr. 1813. 



Bidrag t. känned. af Fini. 



