338 



professorerne icke haft en enda åhörare, var det nödvän- 

 digt att ett kliniskt institut jämte accouchementshus in- 

 rättades. Då skulle medicine studerandena slippa att 

 fortsätta sin utbildning i Stockholm, där man numera 

 med skäl ansåg finnarne för utlänningar, och icke be- 

 höfva resa till „hufvudstadens" kliniska och kirurgiska 

 inrättningar, hvilka väl voro berömda och utmärkta, men 

 icke kunde af dem begagnas med samma förmån som 

 egna institut. Kostnaderna skulle bestridas genom fort- 

 satt åtnjutande af de för akademibyggnaderna beviljade 

 pastoratsarrendena, förstärkta med akademins egna, nu- 

 mera så rikliga medel. Därjämte borde akademin med 

 stipendier understödja tvenne medicine licentiaters studie- 

 resor till utländska akademier; genom dessa resor skulle 

 de afbrutna förbindelserna med utlandet åter anknytas 

 och akademins anseende ökas. Och slutligen var det 

 önskligt att i förening med åtgärderna för läkarkonstens 

 förbättrande sätta i värkställighet ett redan tidigare upp- 

 gjordt förslag till botaniska trädgårdens utvidgande. Of- 

 ver dessa förslag borde främst yttranden infordras af 

 konsistorium och den medicinska fakulteten, hvilken sist- 

 nämnda ännu borde bemöda sig om att vända ilere stude- 

 randes håg till läkarkonsten och äfven i öfrigt besörja 

 om de för undervisningen nödiga åtgärderna. ^) 



Det är icke troligt, att detta förslag skulle hän- 

 skjutits till utlåtande af de akademiska myndigheterna 

 i Åbo, men det blef åtm, till vissa delar godkändt af 

 Armfelt och invärkade säkerligen på det initiativ denne i 

 slutet af år 1813 tog till studiernas befrämjande inom 



') Åminne saml., Handl. rör. kyi'ko- o. underv. väsendet. För- 

 slaget omnämndt af Tegnér III: 442, 



Bidrag t. känned. af Fini. 



