339 



den fakultet, där åtgärder måhända bäst voro af nöden 

 - — den medicinska. 



Uti denna fakultet lämnade nämligen undervisnin- 

 gen mycket att önska. Redan ett par år före kriget 

 meddelade grefve Wachtmeister prokansler, att den me- 

 dicinska fakultetens bristfälligheter en lång tid tilldragit 

 sig hans uppmärksamhet, hvarför han med nöje upptagit 

 ett af prof. Gr. E. Haartman väckt och af prokansler un- 

 derstödt förslag att tillöka fakulteten med en ny leda- 

 mot. 1) Efter kriget blefvo förhållandena ännu mer be- 

 kymmersamma. För det första voro samtliga medicine 

 professorer mycket sysselsatta med andra uppdrag och 

 värf än de rent akademiska. Prof. Haartman utsågs i 

 slutet af år 1811 till ledare för det nya collegium medi- 

 cum och inkallades kort därpå efter tillstyrkan af Arm- 

 felt till regeringen, dock med kvarstående uti sina förra 

 tjänster. ^) Väl fanns en vikarie genast att tillgå, och 



^) AVachtmeister t. Tengström '/j 1806. Resultatet blef, som. 

 meningen torde varit, att Boxström utnämndes till e, o. adjunkt. 



^) Om v. Haartmans utnämning yttrade Armfelt till Aminoff, 

 att han förordat v. H. af öfvertygelse, „ej som en dygdig el. mora- 

 lisk varelse, men som homme de tête et de talent ''. „Dygdiga, svaga 

 och ambitieusa fän" funnos i öfverflöd, menade Armfelt, men vid en 

 stats styrelse hade man att taga mera hänsyn till vett, begåfning 

 och activité än till dygder samt „en tung och osäker marche'^. Till 

 Aminoff -/j^ jan. 1812. — „Dygdens" loftalare Aminoff var icke nöjd 

 med utnämningen. I början af år 1812 berättade han åt Armfelt, 

 att v. Haartmans och Ladaus utnämningar, hvilka råkade tima sam- 

 tidigt, gjort ett obehagligt intryck på allmänheten både i poli- 

 tiskt och moraliskt hänseende, men att han, om också utan vidare 

 framgång, försökt att mildra opinionen. Något senare förklarade 

 han, att v. H. icke åtnjöt i landet någon „credit i financer". Bref- 

 konc. t. Armfelt 2 Jan., 24 juni 1812. — För prokansler kom utnäm- 



ISTat. o. Folk, H. 69. 



