342 



de tillfällen till utbildning af läkare, kirurger m. m., som 

 erbjödos på det anspråkslösa länesjukhuset i staden („xe- 

 nodochium provinciale"), hvarjämte en och annan stude- 

 rande, enligt tidigare plägsed, fortsatte sin utbildning i 

 Sverige. 



Följden af sådana förhållanden inom fakulteten — 

 jämte andra omständigheter, såsom tidsödande preliminä- 

 rer, hvilka i onödan uttänjde studietiden och i hög grad 

 fördyrade densamma — blef att intresset för de medicin- 

 ska studierna aftog, medicine studerandes antal reduce- 

 rades i betänklig grad och läkarbristen i landet, öfver- 

 klagad redan tidigare blef ännu större, så att rege- 

 ringskonseljen kunde vända sig till medicinska fakulte- 

 ten med förfrågan rörande möjligheten af att erhålla me- 

 dicine studerande till bestridande af lediga lasaretts- och 

 provincialmedicibefattningar i.) Huru skralt det i själfva 

 värket var beställdt, kan man godt förstå, då professo- 

 rerne Bousdorff och Pippingsköld läseåret 1812 — 1813 

 sysslade med att preparera tvenne chirurgige studiosi till 

 examen för regementsläkartjänst, medan adj. Törngren, 

 som föreläste för v. Haartman, hade höstterminen 3 åhö- 

 rare och vårterminen 5. Höstterminen 1813 hade antalet 

 såtillvida ökats att Bonsdorff och Törngren kunde före- 

 läsa offentligt för 5 åhörare, Pippingsköld för 4. Prof. 

 Boxström erhöll inga åhörare, men hade „icke dess mindre 

 bjudit till att vara nyttig för de med. studiosi, som be- 

 hagat besöka lasaretterna" de tider han därstädes hade 

 läkarvården. 2) 



1) K. P. 16 mars 1810 



^) Lektionsuppgifterna till kansler. — Den unga studenten A. 

 J. Sjögren, som under sin första studietid tog kännedom om de flesta 



Bidrag t. känned. af Fini. 



