346 



ska, matematiska och naturvetenskapliga studier samt till 

 skriföfningar och dissertationer, hvilket allt fordrades för 

 absolverande af filosofiekandidatexamen och magistergrad. 

 Så gingo minst 3 — 4 år till lärdomsgrenar, hvilka hörde till 

 „såväl den invärtes som utvärtes läkarevetenskapen" — 

 anatomi, fysiologi, hygieni, farmakokemi, patologi, kirurgi 

 m. m. — och efter hvilkas nödiga inhämtande följde 

 muntliga förhör och skriftligt lärdomsprof för medicine- 

 kandidat- och licentiatexamina. Innan en yngling kunde 

 med doktorsgrad utgå såsom läkare, fordrades sålunda 

 7 — 9 års vistelse vid akademin. Utgifterna för denna tid 

 beräknades till omkr. 1,750 rub. s. — hvaraf 1,200 r. till 

 kläder och uppehälle, 300 r. till böcker, 150 till instru- 

 ment och 100 till disputationer. Det var en utgift, som 

 en omtänksam yngling icke gärna underkastade sig, då 

 han på andra vägar kunde med mindre möda och kost- 

 nad finna en mera ansedd och mera inbringande syssla, 

 och en far hade mer orsak att afråda sina söner från 

 „det kostsamma och illa belönade medicinska studium" 

 än att uppmuntra därtill. 



Ett stort hinder för de medicinska studiernas all- 

 männare omfattande låg vidare i omöjligheten att i Fin- 

 land fullkomna sina i allmänhet goda teoretiska insikter 

 genom åtnjutande af en praktisk lärokurs, då ju de ti- 

 digare besökta sjukhusen i Stockholm icke mera stodo 

 öppna för unga finska läkare och en studieresa till Pe- 

 tersburg ställde sig alldeles för kostsam. Vidare ansåg 

 fakulteten sig böra erinra om otillräckligheten af upp- 

 muntran i form af pekuniära understöd, och slutligen 

 framhölls, hurusom de obehagliga intryck de medicin- 

 ska studierna och sjukvården gjorde på känsliga sinnen 

 afhöllo flere från att egna sig åt den medicinska banan. 



Bidrag t. känned. af FinJ. 



