356 



en särskild förordning om rätta förståndet af gällande 

 förordningar rörande formerna för de juridiska examina 

 kunde anses nödig. Fråga tyckes också varit om att ut- 

 sträcka framställningen till de fordringar, som för fram- 

 tiden borde vid examina i de särskilda ämnena upprätt- 

 hållas. Men förslaget stötte på svårigheter och det stan- 

 nade vid att prokansler, biskop Tengström, som ansåg en 

 sådan förklaring vara af nöden, vände sig enskildt till 

 kansler med ett betänkande, hvilket s. a. s. blef uppslaget 

 till de följande årens diskussioner rörande omgestaltningen 

 af de sedvanliga examina för inträde i landets rättegångs- 

 och förvaltningsvärk. 



Detta betänkande, som var dateradt den i O novem- 

 ber 1813 och erbjöd vissa för prokanslers politiska åskåd- 

 ning karaktäristiska uttalanden, utgick från den omstän- 

 digheten, att förändringarna i landets styrelse och poli- 

 tiska förhållanden såväl som i akademins organisation 

 redan framkaUat och i framtiden komme att vidare fram- 

 kalla frågor om formerna för de akademiska examina, som 

 de civila ämbetsmännen borde undergå. Det var därför „till 

 undvikande af framtida obehagliga kollisioner ej mindre 

 emellan särskildte och efter hand utkommande författnin- 

 gar än emellan särskildte personliga intressen" rådligast 

 att i förväg öfverlägga om de till saken hörande ämnena, 

 innan en hemställan om en allmän författning blefve å 

 högre ort gjord. Och för att „gifva någon anledning till 

 en slik öfversikt" tillät sig prokansler att fästa kanslers 

 uppmärksamhet vid några omständigheter, som af lag- 

 stiftaren borde ihågkommas. 



Som kejsaren, framhöll Tengström till först, täckts 

 i nåder inrätta för Finland en särskild regeringskon- 

 selj af helt annan sammansättning och med vidsträcktare 



Bidrag t. känned. af Fini. 



