360 



Det var således icke något detaljeradt förslag till en 

 framtida författning rörande de juridiska examina prokansler 

 meddelade. Men han uttalade sig i betänkandet mycket 

 tydligt, i hvilken riktning han ansåg en omarbetning af 

 tidigare gällande examensfordringar böra gå. Hos kansler 

 fann betänkandet ett mycket välvilligt mottagande. Ehuru 

 Armfelt just genomgått ett mycket svårt sjukdomsanfall 

 och ännu led under sviterna däraf, skyndade han sig att 

 för biskopen uttala sin belåtenhet med dennes uttalanden. 

 „Herr biskopens bref af d. 10 — skref han — är af ett 

 så betydande innehåll, uppfylldt med ämnen af en så stor 

 intérêt, så att jag i min nu varande sinnes författning och 

 själa förmåga ej kan svara därpå, så mycket mer som 

 någon skiljaktighet i vårt sätt att se så sakerna som äfven 

 deras värkel. drif-fjädrar torde erfodra discussion. Som 

 ingenting brådskar i desse ämnen, ger jag mig tid att än 

 vidare öfverväga mine egna idéer för att vara viss på att 

 intet af hvad som kan vara främmande för det rätta el. 

 det sanna skall hafva del i mine omdömen."^) Något senare 

 skref han, att han med förnöjelse genomläst och med* 

 Walleen meddelat' sig om „detta utkast till en stor och 

 viktig plan", som förtjänade „en fullkomlig utveckling". 

 Men han var ännu tveksam därom, hvad som vore bättre, 

 att öfverlämna frågan till konsistorii öfverläggning eller 

 att formera en blandad komité af academic! och andra 

 „för att gifva all möjel. fullkomlighet åt den författning 

 man i sådant afseende slutel. skulle underställa till kejsa- 

 rens approbation". „Jag har en billig fruktan — förklarade 

 Armfelt — för alla consistorii deliberationer i saker, som 

 äga dennes natur; en olyckel. esprit de partie, personalite- 



') Armfelt t. Tengström 23 nov. 18l3. 



Bidrag t. känned. af Fini. 



