363 



Att alldeles förbigå konsistorium fann Armfelt dock 

 till slut omöjligt. Då han i mediet af maj utfärdade sin 

 resolution i den Calonius — Lagus'ska tvistefrågan, tillsade 

 han prokansler och konsistorium att med första uppgöra 

 och till honom afsända ett förslag till ny författning rö- 

 rande de juridiska examina, hvarom han ämnade anhålla 

 hos kejsaren. Konsistorium gaf genast examinationsutskot- 

 ten i uppdrag att skyndsammast afgifva sina utlåtanden, 

 hvarpå ärendet skulle komma under konsistorii pröfning. 2) 

 Men Armfelt kom icke vidare i tillfälle att taga befatt- 

 ning med denna akademiska fråga, som han påskyndat 

 med sin naturs hela liflighet och af hvars lyckliga lösning 

 han förväntade sig gynnsamma följder för omdaningen 

 af Finlands ämbetsstånd. Någon tid därefter bortgick 

 han, öfverlämnande åt sin efterträdare att fullfölja värket. 

 Det blef då främst prokansler, som kom att taga sig saken 

 an, men i trots af hans påminnelser bedrefs ärendet med 

 den tröghet och omständlighet, att konsistorium först 

 under året 1815 blef färdigt med sitt betänkande, som 

 följande år afsändes till Petersburg och ledde till den nåd. 

 förordn. af 3 nov. 1817 om examina för inträde i rätte- 

 gångsvärken. ; 



I motsats till den juiidiska och den medicinska fa- 

 kulteten gaf den teologiska vederbörande myndigheter 

 ringa eller intet omak. Väl åtnjöt under åren efter 1808 

 professor primarius, domprosten Cavander, på grund af 

 sin ålder frihet från föreläsningar, han endast erbjöd 

 sig att privatim gå de teologie studerande till hända 



-) Armfelt t. konsist. 5 maj 1814 g. st.; K. P. 24 maj 1814. 

 Nat. o. Folk. H. 69. 



