368 



nadsförslag för växthuset. För egen del fann Armfelt den 

 gamla trädgården „usel" och v. Haartman, som vanligen 

 begagnade de af kanslern gifna uppdragen till att också 

 utsäga sin tanke, förklarade, att akademins ära fordrade 

 en sådan anstalt, då dess rikliga tillgångar satte henne i 

 tillfälle att jämföras med universitetet i Uppsala och andra 

 större lärosäten. Förmodligen var Tengströms betänkande 

 reserveradt, ty en månad efteråt förklarade Armfelt för 

 prokansler, att det måhända vore förhastadt att i momen- 

 ten tänka på utvidgningen af de botaniska anstalterna, 

 men att den tid skulle komma, då företaget kunde reali- 

 seras, „och således är ej ondt uti att skapa sig en plan, 

 efter hvilken man kan småningom bereda sig att nå ett 

 högre mål". „I all befattning jag har — fortsatte Armfelt 

 — är min högsta lycka att komma så nära det bästa 

 möjel., som mänskl. ofullkoml. det kan tillåta, och ehuru 

 ofta jag inser brist på medel, tror jag dock likväl att 

 detta är mindre hinderl. än brist på vilja och uthållighet. 

 Abo akademi bör kunna komma till ett högt rum bland 

 Europas lärosäten. Men vi skola själfva önska denna 

 lyftning och ej med liknöjdhet se något, hur litet det ock 

 må vara, af hvad som har inflytelse på vårt väl och vår 

 reputation." Ifvern för saken aftog dock, mest väl af 

 hänsyn till utgifterna. Ännu i slutet af 1813 väntade Arm- 

 felt med otålighet på konsistorii hemställan om växthuset, 

 men därefter tyckas påminnelserna därom ha upphört. ^) 



mig tillika det säkraste hopp att värksamt kunna bidraga till den 

 inrättnings förmån, hvaröfver E. Exc. täckts anförtro mig vården." 

 Sahlberg t. Armfelt d. "/jo 1813, oinreg. han dl. 1811— 1825 i kansl. ark. 

 ') Armfelt t. Tengström 27 mars, 8 o. 31 maj 1813, v. Haart- 

 man till d:o 5 apr., 5; nov. 1813. ~ Den ^Z, 1813 skref Tengström 

 till Walleen: „Exc. umgås med förslag att ge oss en alldeles ny och 



Bidrag t. känned. af Fini. 



