397 



ynglingar, som bivista akademin bär i Abo, kunna därvid 

 äga tillräckligt tillfälle att i enlighet med våra nådige 

 afsikter lära sig ryska språket, innan de inträda uti sta- 

 tens tjänst, samt ifrån bvilken tid dem sådant kunde åläg- 

 gas eller bvad i andra afseenden vore nödigt att föreslå". 



På denna förfrågan gaf konsistorium någon tid därpå 

 det svar, att de båda ryska språkmästarne, som utnämnts 

 af kansler, väl anländt till akademin, men då de voro 

 nödsakade att hålla sina öfningar på tyska, franska eller 

 latin, såg „konsistorium för det närvarande sig icke i till- 

 fälle att i underdånighet någon viss tid föreslå, inom bvil- 

 ken en grundelig kännedom däraf kunde såsom ett oefter- 

 gifligt villkor blifvande ämbets- och tjänstemän åläggas". 

 I alla händelser ansåg konsistorium någon allmännare 

 kännedom i ryskan, sådan den i skrift och tryck nyttja- 

 des, icke vara möjlig, innan läroböcker på svenska — 

 grammatik, ordbok och krestomatier — vunnit allmän 

 utbredning i landet, i) 



Konsistorii försiktigt framställda invändningar mot 

 förtidiga anspråk hade dock icke någon nämnvärd värkan. 

 I skrifvelse af den ''/\g juni 1812 underrättade regeringen 

 konsistorium om de åtgärder, som i förordn. af samma 

 dag påbjudits för den ryska språkundervisningens befräm- 

 jande i landets skolor, samt meddelade därjämte, att fem 

 år efter det lärovärken blifvit försedda med ryska språk- 

 lärare skulle af alla ynglingar, som sökte inträde i eccle- 

 siastik, militär och civil tjänst, erfordras prof på nödig- 

 kännedom af ryska språket. Året därpå meddelades i 

 t. f. gen. guvernörens, grefve Armfelts skrifvelse af den 



1) Eeg. kons. t. konsist. .3 febr. 1812; K. P. o. K. E. 13 mars 

 1812. Konseljens skrifvelse grundade sig på förfrågan från kejsaren. 

 Gen. guv. t. reg. kons. ^'/i 1812. 



Nat. o. Folk, H. 69. 



