424 



trötteliga nit för allmänt nyttige kunskapers befräm- 

 jande" besegrat hans villrådighet. ;,Det är icke utan be- 

 kymmer, skref han vidare, jag ser mig hafva ökat antalet 

 af de göromål, hvilka åtfölja Tit. viktiga ämbete, igenom 

 det uppdrag, jag i ofvanförmälte måtte gifvit Tit., men 

 Tit. sällsynta värksamhet är mig en säker borgen, att 

 Tit. icke undandrager sig att äfven härutinnan befrämja 

 upplysningen, för hvilken Tit. med så lyckeligt nit upp- 

 offrat sin lefnad. Afvenledes är jag öfvertygad, att 

 ofvanbemälte herrar professorer, h vilka jag velat kalla att 

 Tit. uti ifrågavarande göromål biträda, oaktadt deras 

 trägna sysselsättning, med vanlig beredvillighet, af till- 

 gifvenhet för mig och af kärlek för vetenskaperne, skola 

 åtaga sig det därmed förenade besvär." Litet senare trö- 

 stade Armfelt biskopen med anledning af det besvär detta 

 uppdrag jämte omsorgen om de juridiska examensfordrin- 

 garnas reglerande vållade, med de smickrande orden: 

 „Visserligen är Herr Biskopen surchargerad med göromål, 

 men så har ock ^jrud gifvit hufvud och lätthet att arbeta." 

 Han förmodade, att den finska geografin icke skulle blifva 

 något Marstrands arbete, då biskopen hade så framstående 

 medhjälpare att tillgå, i) 



') Armfelt t. biskop Teng-ström '/ii 1813, d:o t. Eazumowsky 

 samma dag (pä ryska), kansl. ämb. brefkonc. 1809-1815; K. P. ^"/ii 

 1813; Armfelt t. Tengström 5 jan. 1814. I enskild skrifvelse till 

 Tengström utlät sig kanslerssekreteraren d. ^/j] 1813 om det nya upp- 

 draget: „Exc. är värkligen bekymrad för det besvär han därigenom 

 förorsakar Farbror, men finnes väl någon utom Farbror, åt hvilken 

 han kunnat gifva sagde uppdrag? Uti vårt på kunnige män fattige 

 land tyckes det vara deras öde, hvilka äga skicklighet och lärdom, 

 att blifva öfverhopade af göromål. Af uppriktigt hjärta önskar jag, 

 att Farbrors klena hälsa ej måtte lida af den oupphörliga sysselsatt- 

 Bidrag t. känned. af Fini. 



