425 



Som Armfeit förutsåg, att den af honom tillsatta 

 komitén icke kunde utföra sitt uppdrag utan att inhämta 

 upplysningar af vederb. ämbetsvärk, vände han sig till 

 gen. guvernören frih. Steinheil med anhållan att denne 

 måtte underlätta komiténs arbeten genom att i händelse 

 af förfrågningar från biskopen infordra från lokala sty- 

 1'elser och tjänstemän sådana upplysningar, som erfordra- 

 des för kännedomen af landets närvarande läge. Och då 

 något senare svårigheter mötte med afseende å uppgif- 

 terna från det med Finland återförenade viborgska gu- 

 vernementet, uppmanade han Tengström att äfven i denna 

 fråga vädja till gen. guvernören, som tidigare utarbetat 

 en utmärkt karta öfver länet och för visso skulle stå till 

 tjänst med sin erfarenhet. Afven hoppades Armfelt på 

 att komitén skulle erhålla god hjälp af den förre profes- 

 sorn vid svenska krigsakademin, topografen och astro- 

 nomen N. G. af Schulten, på hvars vänliga tillmötes- 

 gående han räknade. ^) 



Tengström tog emot uppdraget, och, trogen sin vana 

 att gå främst i arbetet, torde han till största delen själf 

 ombesörjt detsamma, om han också meddelade sig med 

 sina medkommittenter om resultaten af sin möda. Glenom 

 v. Haartman satte han sig i förbindelse med Sablowsky 

 och andra lärde i Petersburg och af gen. guvernören 

 Steinheil erhöll han löfte om allt det understöd denne 



ninp;en." — „Det är — tillfogade lian ett par veckor senare ('-/n 1813) 

 — icke allenast deras enhälliga önskan, som personligen äro Farbror 

 tillgifne och tacksamhet skyldige, såsom jag, utan äfven vetenska- 

 pernas och fosterlandets!" 



n Armfelt t. Steinheil \'i, 1813 (på ryska), kansl. ämb. bref- 



konc. 1809—1815; d:o t. Tengström i"/,, ^o/^ 1814; v. Haartman t. 

 Tengström ff 1813. 



Nat. o. Folk, H. 69. 



