427 



skulle vara glad att framte ett opus som det, hvilket är i 

 fråga — ; i alla fall kan sådant ej värka på Edert arbete, 

 som par complaisance upp oft ra en dyrbar tid och böra 

 få göra det efter god tycko. Rassomoffsky är en hederl. 

 karl, vår akademis och dess cancellers vän; således skall 

 han ej blifva svår att bringa till tålamod." i) — Resultatet 

 blef att Razumowsky måste afstå från nöjet att inför sin 

 herre ståta med den finska geografin och Armfelt fick 

 en anledning till att förtreta sig åt „sköldpaddans liflig- 

 het" inom de litterära kretsarna i Abo. 



Stort bättre avancerade de planlagda litterära före- 

 tagen icke efter Armfelts tid. Om „Acta" inhämta vi just 

 intet annat än att efter Calonius och v. Haartman nya 

 medlemmar i komitén utsagos, så vi kunna antaga, att 

 hågen för desamma icke stigit hos de lärda herrarne. '-') 

 Med all rätt kunde akademins vicekansler grefve Aminoff 

 år 1821 säga, att „Acta litteraria" tycktes vara för acade- 

 mici „en svår nöt att bita uppå". ^) Om den andra, den 

 populära serien må här i korthet nämnas, att konsisto- 

 rium erinrades därom år 1816 af den nya kanslern, stor- 



') Armfelt t. Tengström -7^. -y^ 1814. 



^) Påminnelser saknades icke. Den ^7ii 181^ framhöll L. G. v. 

 Haartman för prokansler. att „Actas'" utgifvande skulle bidraga till 

 den célébrité akademin ännu saknade samt visa vederbörande, „att den 

 grundliga lärdomen icke lämnat akademin med salig Porthan". Är 

 1815 berättade adj. L J. Prytz, att konsistorium meddelat sig med 

 bokhandlare i Leipzig om tryckningen af „Acta", men att villkoren 

 icke voro afgjorda. Vid samma tid förberedde P. till serien en zoolo- 

 gisk uppsats. O. E. A Iljelt, Naturalhistoriens sludium s. 403 — 405. 



^) Aminoff t. Rehbinder 14 no v. 1821. — Nöten knäcktes först 

 i och med utgifvandet af Finska vetenskapssocietetens „Acta", som 

 började ar 1840. 



Nat. o. Folk, H. 69. 



