42Ö 



och Tengström med värma omfattade företagen delade 

 det gemensamma ödet att till sist öfverlåtas åt glömskan. ' ) 

 På samma sätt gick det med ännu ett litterärt före- 

 tag, som under Armfelts sista dagar startades af den ryska 

 utrikesministern grefve N. Rumjanzow. Det utmärktes 

 af en mer internationell karaktär än de föregående sträf- 

 vandena af samma art, ity att det afsåg intet mindre än 

 att åstadkomma en täfian med den lärda världen utanför 

 landets gränser. Men vi lämna detta ämne för att åter- 

 komma därtill i ett följande kapitel, där relationerna till 

 Rysslands lärda mecenater skola tagas till tals. 



Att utgången på de litterära försöken icke blef bättre 

 och att den vetenskapliga odlingen vid denna tid icke gjorde 

 synnerliga framsteg, hade, såsom redan antydts, till god 

 del sin grund i tröghet och indifferentism, vare sig denna 

 då berodde på individuella orsaker eller på det allmänna 

 tryck den politiska omstörtningen utöfvade på det lärda 

 samhällets vilje- och arbetskraft. Men det litterära stilla- 

 ståendet hade också sin förklaring i vissa praktiska svå- 

 righeter, som bidrogo till att hämma produktionen på 

 det vetenskapliga området, och särskildt medvärkade 

 därtill det rådande tryckerimonopolet samt den såväl 



^) Härom vidare S cli y b e r gs o n s redan nämnda uppsatser 

 och A. Hjelt, Om erkebiskop Tengströms „Försök till en geografi 

 öfver Finland" i Fennia I: 6 — 10. — Uti serien var det måhända me- 

 ningen att trycka en af J Tengström författad berättelse om det 

 nya akademihuset, som i det föregående (s. 4(i) omnämnts. — Planen 

 med „Läsning för finnar" kan anses ha blifvit realiserad först med 

 f. litt, sällskapets „Suomi, tidskrift i fosterländska ämnen", som bör- 

 jade 1841. ' 



Nat. o. Folk, H. 69. 



