433 



Gentemot denna konservativa uppfattning tillstyrkte 

 emellertid det öfvervägande flertalet i konsistorium in- 

 rättningen af ett nytt tryckeri såsom ett kraftigt och af 

 behofvet påkalladt medel att befrämja den litterära odlin- 

 gen, välståndet ocli upplysningen i landet. På sitt van- 

 liga korta och klara sätt konstaterade Hällström, att un- 

 der de senaste åren flerfaldiga hinder och svårigheter 

 plägat möta dem som anlitade det enda tryckeriet, att 

 expeditionen varit långsam och priserna högt uppstegrade, 

 hvilket allt talade för „nödvändigheten af utvidgad bok- 

 tryckeriinrättning". Johan Gadolin yttrade, „att vid Fin- 

 lands nuvarande lyckliga ställning det nu mera ej kan vara 

 minsta tvifvelsmål underkastadt, såsom det ock af alla 

 upplysta länders länge stadgade erfarenhet tillräckeligen 

 är utredt, att allmänt välstånd och allmän upplysning 

 ganska mycket skulle befordras, om flere af bemedlade 

 och omtänksamme förläggare anlagde boktryckerier med 

 hvarandra komme uti en lofvärd täflan om allmänhetens 

 förtroende". Avellan framhöll på sitt pompösa, vidtsväf- 

 vande sätt, hurusom man, efter att ha blifvit „från svenska 

 samhällsbandet afskilde", icke mera hade samma obehind- 

 rade åtkomst som förr till de i Sverige utkommande 

 j.till en allmänt gagnelig upplysnings och förstånds bild- 

 nings vinnande tjänliga litterära produkter", hvaraf åter 

 följde, „att vi således, så vida vi från vårt fädernesland 

 önska aflägsna ett allmänt mörker och barbari, böra med 

 vårt odelta, nitfulla medvärkande söka befrämja hvarje 

 mått och steg och hvarje inrättning, som till ett sådant 

 ändamåls vinnande kunna finnas erforderliga". Att det 

 påtänkta tryckeriet var behöfligt och skulle värka välgö- 

 rande, därom trodde professorn „hvar och en opartiskt 

 och fördomsfritt pröfvande domare äga en själfklar 



Kat. o. Folk, H. 69. 



28 



