436 



och högtidligen beprisadt: i de länder och riken, där 

 boktryckeriernes mängd är stor, är upplysningen i 

 samma förhållande utspridd. Se på Frankrike, England 

 och Tyskland! Äro icke vitterhet, vetenskaper och fria 

 konster därstädes i största höjd och anseende? Kasta en 

 blick på Spanien, Turkiet, Fez och Marocko; där finnas 

 inga eller ganska få bokpressar, men så mycket större 

 mörker, barbari och vidskepelse. — — — — Då upplys- 

 ningens milda strålar äro människornas säkraste ledare 

 till dygd och vishet, då ett samhälle, saknande ljusets 

 välgörande inflytelse, alltid kvarblifver i mörker och 

 villor, huru skulle jag väl kunna förmå mig att lägga 

 hinder i vägen för upplysningens allmänna utspridande 

 uti mitt fosterland?" 



Med de föregående talarne förenade sig i kortare 

 yttranden Palander, Hellenius och Jak. Bonsdorff. Till 

 förmån för ansökningen uttalade sig äfven prokansler, 

 som ansåg ett andra tryckeri särskildt erforderligt för 

 tryckningen af tvenne nya finska bibelupplagor samt för 

 uppläggandet af ett nytt finskt lexicon och en finsk gram- 

 matik. Därjämte erinrade biskopen om den rika litterära 

 produktionen under den gezelianska tiden, då utom det 

 akademiska tryckeriet ett enskildt tryckeri arbetade, in- 

 nehafdt och ledt af värdiga män, hvilka försummade 

 hvarken sina litterära eller sina ecklesiastika göromål, utan 

 fastmer kunde framställas såsom ,. säkra och värdiga ef- 

 terdömen" för sina efterträdare. ') 



O K. P. 30 okt., 23 nov. 1812; K. H. [26] jan. 1813; AUstedts 

 ansökan till regeringskons, ^/g 1812. — Ärendet kom alls icke till 

 kanslers behandling. Men Armfelt tyckes ställt sig på konsistorii 

 majoritets ståndpunkt. Kom det nya etablissementet, som han hört 



Bidrag t. känned. af Fini. 



