468 



af de ryska läroböckerna ocli präglingen af akademins 

 medalj, hörde sig för om tryckeriernas taxor, om inköp 

 af böcker till biblioteket och konstvärk till akademihuset 

 m. m. — Äfven med högre ryska dignitärer, mecenater 

 och lärde, inlät sig Tengström i relationer, hvilka bl. a. 

 afsågo att åt akademin förvärfva nyttiga gynnare i kejsar- 

 dömet och sålunda befrämja hennes litterära sträfvanden.') 

 En så nitisk värksamhet, som tycktes räcka till allt, 

 hade visst icke alltid utöfvats af universitetets prokans- 

 lerer, och det kunde med skäl ifrågasättas, huruvida den 

 akademiska lagstiftningen egentligen afsett att åt pro- 

 kansler lämna en så dominerande ställning som Teng- 

 ström under flera år kom att intaga. Tengström medgaf 

 äfven själf, att han afvikit från föregående praxis. Några 

 år efteråt, då han hunnit tröttna vid de akademiska göro- 



^) Lill-Ojamo familje ark.; Tengströms och Stjernvall-Walleens 

 samlingar. — Om brefvens befordran mellan Tengström och hans kor- 

 respondenter i Petersbui'g torde det vara skäl att — om ock något 

 sentida — nämna, att den för det mesta tyckes förmedlats dels pä 

 enskild väg — genom resande köpmän, officerare, formän o. a., som 

 besökte Ryssland, äfvensom genom de i Petersburg stationerade finska 

 ämbetsmännen under deras resor till och från hembygden — dels ge- 

 nom de kurirer, som cirkulerade mellan den finska komitén och rege- 

 ringskonseljen. Posten anlitades äfven, då annan resurs icke fanns, men 

 var föremål för misstro. „Med posten åter har jag alldeles icke velat 

 skrifva i anseende till dess med skäl befarade osäkerhet", förklarade 

 den försiktige Walleen någon tid efter sin bosättning i Petersburg- 

 för Tengström (^'/g 1810), och två år senare ('"/j 1812) berättade han, 

 att han märkt, hurusom de till Petersburg ankommande brefven upp- 

 brötos, hvarför han varnade biskopen och andra. „Bäst torde det 

 vara, menade han, att alldeles icke skrifva med posten, utan endast 

 ined säkra resande. Vi äro här omgifne af fiender och spioner. .Oe 

 senare saknas ej heller i Finland." I början af år 1814, då Walleen 



Bidrao- t. känned. af Fini. 



