472 



akademierna. Och för visso kunna vi antaga, att kriti- 

 ken mot Tengström påvärkades af den benägenhet för 

 klander ■ — „den svenskt-finska karaktären att tadla och 

 afundas'', såsom L. G. v. Haartman betecknade den — ^ 

 hvaröfver högre ställda ämbetsmän tidt och ofta klagade 

 i sina förtroliga meddelanden — utan att därför själfva 

 vara fria från samma lyte. 



Bidrag t. känned. af Fini, 



